Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 116/11/5505	Liptovský Mikuláš, 2.3.2012
EEČ : 2-39-62-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	sexuálne násilie podľa § 200 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 576/2009 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Rozhodnutie:
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Skutková veta:
25.02.2011 približne o 0,15 hod. ako taxikár viezol v osobnom motorovom vozidle zn.Huyndai Sonata ev.č.LM 975BF z baru SKI Club v Lipt. Mikuláši zákazníčku XXXXX,nar.XXXXX, bytom XXXXX, Ul.XXXXX, do rekreačného strediska XXXXX Village v Lipt. Mikuláši, kde za mestskou časťou Ondrašová odbočil  na vedľajšiu cestu smerujúcu k prvému mólu vodnej nádrže Lipt. Mara, XXXXX povedal, že ho ide „vyfajčiť", rozopol si počas jazdy nohavice, vybral pohlavný úd, zastavil vozidlo, chytil ju rukou za vlasy,  strčil jej svoj pohlavný úd do úst a hlavou jej pohyboval v smere hore a dolu až pokiaľ sa sexuálne uspokojil.
Právna veta:
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ odboru kriminálnej polície OR PZ Lipt. Mikuláš v konaní sp.zn. ORP 83/OVK-LM-2011 viedol proti XXXXX trestné stíhanie pre zločin sexuálneho násilia podľa § 200 ods.1 Tr. zákona pre skutok, ktorý vyplýva z výroku tohto uznesenia.
	Dňa 20.02.2012 mi vyšetrovateľ predložil po skončení vyšetrovania spis s návrhom podať na obvineného XXXXX obžalobu.
	Preskúmaním tohto návrhu vyšetrovateľa ako aj vyhodnotením všetkých získaných dôkazov som došiel k záveru, že nie je  dôvod pre postup, ktorý navrhol vyšetrovateľ, pretože výsledky vyšetrovania ukazujú, že nejde o trestný čin.
	Vyšetrovateľ v priebehu vyšetrovania po začatí trestného stíhania vykonal rekogníciu v súvislosti so stotožnením osoby páchateľa, po vznesení obvinenia okrem výsluchu obvineného vypočul poškodenú XXXXX, svedkov XXXXX,XXXXX, XXXXX XXXXX a XXXXX, ďalej pribral do konania znalca z odboru psychológie, ktorý podal znalecký posudok, zabezpečil znalecký posudok Kriminalistického a expertízneho ústavu PZ z odvetvia kriminalistickej biológie a genetickej analýzy, vykonal vyšetrovací pokus a uskutočnil konfrontáciu medzi obvineným a poškodenou. Okrem toho vyšetrovateľ zabezpečil od spoločnosti XXXXX Resort  správu o pobyte poškodenej v rekreačnom zariadení Holiday XXXXX, správu o povesti na obvineného a odpis registra trestov.
	Vyhodnotením týchto dôkazov, ktoré boli získané zákonným spôsobom a po  starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne som zistil nepochybný záver, že síce skutok sa stal, avšak tento skutok nie je trestným činom.

	Vykonanou rekogníciou poškodená jednoznačne označila za osobu, ktorá ju mala proti jej vôli násilím donútiť k orálnemu styku, XXXXX, ktorému vyšetrovateľ na základe aj tohto dôkazu vzniesol obvinenie.
	Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi (04.04.2011) k podstatným okolnostiam prípadu uviedol, že v roku 2011  pracoval ako taxikár v Liptovskom Mikuláši a v rámci výkonu tohto povolania sa zoznámil so XXXXX, keď v noci z 21.02.2011 na 22.02.2011 využila jeho taxík a požiadala ho odvoz do Tatralandie. Hneď pri tomto prvom stretnutí ho  XXXXX požiadala, aby ju počas jej týždňového pobytu v Tatralandii vozieval taxikom a z tohto dôvodu mu aj dala svoje telefónne číslo. Takto sa v období od 21.02.2011 do 24.02.2011 stretla so XXXXX niekoľkokrát, naposledy to bolo v noci 24.02.2011, keď mu približne o 23.30 hod. telefonovala a požiadala ho o odvoz z Tatralandie do mesta Lipt. Mikuláš, nakoľko mala chuť ísť na drink. XXXXX ju zaviezol do baru SKi Club v Lipt. Mikuláši, kde sa  XXXXX zdržala približne pol hodiny, následne ju XXXXX pred SKi Clubom vyzdvihol a viezol ju späť do Tatralandie. Počas cesty ho  XXXXX, ktorá sedela na mieste spolujazdca,  začala rukou šúchať po nohe, v mestskej časti Ondrašová ho poškodená požiadala, aby odbočil na vedľajšiu cestu, po niekoľkých metroch mu povedala, aby s vozidlom zastavil, vypol motor, vtedy  XXXXX ho začala bozkávať na tvári a krku a súčasne rukou mu šúchala cez nohavice pohlavný úd, následne mu rozopla nohavice, vybrala pohlavný úd, ktorý mu najskôr dráždila rukou a neskôr si ho vložila do úst až do jeho vyvrcholenia s tým, že ejakulát mala v ústach, následne vystúpila z vozidla, avšak čo urobila s ejakulátom, to  uviesť nevedel. Keď nastúpila do vozidla, len mu povedala, aby ju zaviezol späť do Tatralandie, kde poškodená chcela zaplatiť, avšak obvinený jej nemal vydať, preto sa dohodli, že jej na druhý deň zatelefonuje a potom sa vyrovnajú. Na druhý deň, keď jej obvinený telefonoval, už mu poškodená hovor neprijala. 

	Z výpovede poškodenej  XXXXX ( z 11.04.2011) vyplynulo, že 20.02.2011 prišla za účelom oddychu do Liptovského Mikuláša a ubytovala sa v rekrečanom zariadení XXXXX Village. Každý deň chodievala taxíkom do Liptovského Mikuláša. Spravidla ju vozieval taxikár XXXXX a nakoľko si vymenili telefónne čísla, potom už volala len tohto taxikára. Dňa 24.02.2011 prišiel po ňu do XXXXX Village  takisto taxikár XXXXX, chcela ísť na drink, poradil jej  bar Ski Club, zdržala sa tam asi 10 až 15 minút, opäť telefonovala XXXXX aby po ňu prišiel, pri ceste naspäť do rekreačného zariadenia  Tatralandia hneď za mestom Liptovký Mikuláš taxikár nešiel rovno ako mal, ale odbočil doľava, keď sa ho opýtala kde ide, odpovedal jej, že ho ide teraz  "vyfajčiť".  Poškodená mu na to odpovedala, že to určite nie, taxikár sa začal rozopínať v rozkroku, zastavil vozidlo, poškodená chcela vystúpiť, otvorila dvere spolujazdca, keď mala už pravú nohu von z auta, vtedy ju zdrapil za vlasy, pritiahol k sebe, zabuchol dvere a hlavu jej tlačil do jeho rozkroku a natlačil jej  pohlavný úd do  úst, pritom  začal jej hlavou pohybovať smerom hore a dole, čo mohlo trvať asi 10 minút. Keď sa odbavil do jej úst, povolil zovretie ruky, vtedy poškodenú naplo a semeno vypľula na svoje oblečenie. Otvorila dvere na aute, bolo jej zle, taxikár sa začal zapínať, naštartoval auto, naklonila sa von z auta a ešte vyplúvala obsah z úst.  Potom poškodenú zaviezol do Tatralandie Holiday Village, kde pri vystúpení z auta mu poškodená povedala, že za toto svinstvo ho udá. Na to jej taxikár povedal, že má švagra na polícii, že má známych policajtov, a on si ju nájde a že ju zničí a že sa z toho vyseká aj keby robila hocičo. Na druhý deň v doobedňajších hodinách si objednala taxík, ktorý ju odviezol  na Okresnú prokuratúru v Liptovskom Mikuláši, kde prežitú udalosť oznámila. V závere výpovede poškodená uviedla, že v súčasnej dobe nikde nepracuje a peniaze na pobyt v resorte Holiday Village jej poskytli rodičia pri príležitosti jej narodenín.
	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi (č.l. 98 až 99) uviedol, že pracuje ako taxikár vo firme svojho syna XXXXX, spomína si, že koncom februára 2011 v ranných hodinách viezol poškodenú XXXXX z Tatralandie do Liptovského Mikuláša ku kozmetičke, kde ju aj zaviezol.  Takto ju viezol ešte niekoľkokrát, vždy keď ju viezol, tak sedela na zadnom sedadle.
	Z výpovede svedkyne XXXXX (č.l. 100-101) vyplynulo, že 21.02.2011 jej volal syn XXXXX, ktorý má taxislužbu, že majú novú zákazníčku, ktorá asi za 5 minút na to si sadla do ich taxiku a šofér ju odviezol do Tatralandie. Na druhý deň jej volal manžel XXXXX s tým, aby išla pre klienta na parkovisko v meste. Po príchode zistila, že ide o zákazníčku - dámu, ktorá je dobre upravená, chcela si urobiť nechty, pýtala sa jej, kde také niečo robia, vtedy jej zákazníčka nervozne odpovedala, aby ju odviezla na raňajky do reštaurácie Route 66, čo aj urobila. Po chvíli ju opäť skontaktovala s tým, aby ju odviezla späť do Tatralandie, pritom v taxiku vždy sedela vzadu.
	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi (č.l. 102-103) uviedol, že je taxikárom vo firme XXXXX, pamätá si, že v noci z 21.02.2011 na 22.02.2011 vyšla z reštaurácie Route 66 žena, ktorá išla rovno k jeho taxíku označenom názvom Taxislužba XXXXX. Povedal slečne, aby si sadla dopredu, na čo ona odpovedala, že väčšinou sedáva vzadu, kde aj celý čas sedela. Podľa jej želania ju odviezol do Tatralandie, počas cesty mu povedala, že je tu týždeň na dovolenke. V Tatralandii Holiday Village ju vysadil pri recepcii, kde zaplatila a  odišiel späť do Liptovského Mikuláša.
	Svedok XXXXX (č.l. 104-105) uviedol, že pracuje ako taxikár u XXXXX, 23.02.2011 mu volal majiteľ XXXXX, že má zákazku a treba priviesť jednu slečnu z Tatralandie do Liptovského Mikuláša. Keď prišiel po ňu približne o 21.00 hodine, bola už tma, bral ju od recepcie, sadla si dopredu na miesto spolujazdca a keď ho zbadala, ostala zarazená, začala byť nervózna a pritom vravela, že musela čakať 25 munút a že kde je Stano (XXXXX), na čo jej vysvetlil, že majú moc roboty a že je mimo mesta. Zjavne bolo vidieť, že čakala XXXXX.  Tiež vtedy vravela, že chcela ísť so Stanom ( Kubovčíkom) niekde na kávu. 
	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi (č.l. 106-107) uviedol, že pracuje ako barman v Ski Clube v Liptovskom Mikuláši, 24.02.2011 približne  o 23.30 hodine mu telefonoval XXXXX s tým, či má otvorené a že do podniku príde jedna slečna, povedal, že keď si niečo objedná, tak on to potom vyrovná. Keď uvedená slečna prišla, vypila dva drinky, dvakrát s niekým telefonovala, sedela v bare približne  30 až 40 minút, potom odišla, v bare sedela sama, nikto si ku nej neprisadol.
	Vyšetrovateľ sa 31.10.2011 pokúsil vykonať medzi obvineným a poškodenou konfrontáciu z dôvodu existencie zásadných rozporov o podstatnej okolnosti tohto prípadu - či došlo k orálnemu styku proti vôli poškodenej a z násilneho donútenia obvineným. Poškodená  po poučení uviedla, že vypovedať pri konfrontácii nebude, nakoľko sa s obvineným nemá o čom baviť.
	Vyšetrovateľ 22.08.2011 vykonal vyšetrovací experiment, cieľom ktorého bolo potvrdiť či vyvrátiť tvrdenie poškodenej vyplývajúce z jej výpovede z 11.04.2011, podľa ktorého mal obvinený po tom, ako ju vtiahol späť do vozidla s cieľom donútiť ju k orálnemu styku, z miesta vodiča zavrieť rukou otvorené dvere na mieste spolujazdca, na ktorom sedela poškodená. Výsledok tohto procesného úkonu jednoznačne ukázal, že obvinený z miesta vodiča objektívne nedokázal rukou (pravou či ľavou) zavrieť dvere spolujazdca. 
	Zo znaleckého posudku vypracovaným Kriminalistickým a expertíznym ústavom PZ Slovenská Ľupča sp.zn. XXXXX( č.l.58-66) vyplynulo, že v zaistených biologických stopách na bunde červenej farby, teplákovej bundy, podprsenke, tričku tmavoružovej farby a riflových nohaviciach bola zistená prítomnosť spermy a v stopách zaistených na  bunde červenej farby, teplákovej bunde a tričku tmavoružovej farby bola zistená zároveň prítomnosť slín. Z výsledkov DNA analýzy vyplýva, že DNA profil biologického materiálu ( spermatickej stopy) zaisteného zo stopy č. 1 ( na bunde červenej farby) a dvoch spermatických stôp zaistených zo stopy č.2 ( na teplákovej bunde ) je zhodný s DNA profilom porovnávacej vzorky bukálneho výteru označenej názvom " XXXXX. DNA analýzou bolo dokázené, že pôvodcom biologického materiálu (spermatickej stopy) zaisteného zo stopy č.1 a dvoch spermatických stôp zaistených zo stopy č.2 je osoba, od ktorej bol zaistený porovnávací materiál označený ako " XXXXX".
	Na základe rozhodnutia vyšetrovateľa z 27.04.2011 o pribratí znalca z odboru psychológie, vypracovala XXXXX, znalkyňa z odboru psychológie  znalecký posudok, v ktorom riešila vyšetrovateľom položené otázky zamerané na zistenie, či má poškodená dispozície k fantazíjnemu spracovaniu a prezentovaniu údajov, či má sklony k vymýšľaniu, či má sklony k účelovému spracovaniu skutočností a či poškodená trpí posttraumatickým stresovým syndrómom, ak áno, či súvisí s uvedeným skutkom, pre ktorý sa vedie trestné konanie, alebo inou prežitou okolnosťou pred spáchaním skutku.V súvislosti s riešením otázky č.6 vyplývajúcej z uznesenia vyšetrovateľa o pribratí znalca, si znalkyňa pribrala konzultantku z odboru zdravotníctva, odvetvia psychiatria, XXXXX.  Znalkyňa 04.07.2011 podala znalecký  posudok, ktorý na požiadanie vyšetrovateľa doplnila do zápisnice 24.11.2011 a 20.01.2012.  Preskúmaním písomného vyhotovenia znaleckého posudku som zistil, že konzultantka riešila samostatne otázku č.6, v rámci ktorej psychiatricky vyšetrila poškodenú na zistenie príznakov posttraumatického stresového syndrómu. Týmto postupom konzultantka  prekročila svoju pôsobnosť vymedzenú ustanovením § 16 ods.3 zák.č. 382/2004 Z.z.  o znalcoch a tlmočníkoch. Podľa tohto ustanovenia je konzultant oprávnený riešiť len čiastkové otázky súvisiace s riešením hlavnej znaleckej úlohy. Samostatné psychiatrické vyšetrenie probanda nemá povahu len riešenia čiastkového problému v kontexte riešenia hlavnej znaleckej úlohy, ale vzhľadom na význam a spôsob takého vyšetrenia je ho potrebné pre dôležitosť jeho výsledku a právne dôsledky s tým spojené,  posúdiť za úlohu, ktorú je oprávnený riešiť len znalec.    Z uvedeného dôvodu som preto na výsledok psychiatrického vyšetrenia poškodenej konzultankou pri konečnom rozhodnutí neprihliadal.                   
Zo záverov podaného znaleckého posudku vyplynulo, že v prípade poškodenej XXXXX sa jedná o osobnosť s konverznou poruchou, ktorá sa vyznačuje náladovosťou, egocentrizmom, zvýšenou sugestibilitou, nedbá na sociálne pravidlá, v záťaži prevažujú emócie, ktoré jej prerastajú cez hlavu. Všetky tieto charakteristiky znižujú vierohodnosť jej výpovede a poukazujú s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou na sklony k vymýšľaniu ( zveličovanie, dramatizácia, teatrálnosť). Znalkyňa ďalej testovacou technikou ( tzv. ROR - rorschachov projektívny test) nezistila u poškodenej symptómy strachu, depresie. Bola u nej zistená vystupňovaná úzkosť, ktorá bola v spojení s prežívaním pocitom viny. Na základe vykonaných techník ako aj pozorovaním znalkyňa dospela k záveru, že sa u poškodenej nevyskytuje posttraumatická stresová porucha, ide u nej skôr o poruchu osobnosti v zmysle histrionskej osobnosti ( osobnosť s črtami sebadramatizácie, teatrálnosti a prehnaným prejavovaním emócií).  Ak by poškodená trpela postraumatickým stresovým syndromom, tak by sa u nej vyskytol strach, smútok, prípadne depresia, zvýšená úzkosť, tiež napr. vyhýbanie sa zdroju traumy, to znamená, že by nemohla cestovať taxíkom krátko po čine( v tejto súvislosti sa poškodená pred znalkyňou vyjadrila,že v mieste bydliska sa po čine bežne vozí taxíkmi).  Takisto ďalším sprievodným znakom, ktorý sa u nej nevyskytol a ktorý by potvrdzoval prítomnosť posttraumatického stresového syndromu, je neschopnosť spomenúť si na niektoré dôležité aspekty traumy, ale aj strata záujmu o činnosti, ktoré sú pre ňu dôležité. Normálnou reakciou na prežitú traumu je náhly útlm, apatia alebo depresia, ktoré postupne smerujú k agresívnemu podráždeniu a eventuálne smútku na základe prežitej udalosti.Nie je typická aktivita, akčnosť, tak ako to bolo v jej prípade.
	Zo správy zástupcu spoločnosti XXXXX Resorts ( z 23.04.2011) vyplýva, že XXXXX sa v resorte Holiday Village ubytovala vo večerných hodinách ( približne o 20.hodine) 20.02.2012 ako pultový zákazník, to znamená, že nemala na ubytovanie rezerváciu. Pri príchode uhradila v hotovosti 182,26,-€ a 100,-€ kauciu za ubytovanie v termíne od 20.02.2011 do 22.02.2011, toho dňa si ubytovanie predĺžila až do 25.02.2011 a súčasne v hotovosti zaplatila 222,74,-€. Počas ubytovania využívala reštauračné služby a služby welness, pričom všetky tieto služby uhrádzala v hotovosti.
	Zo správy Obecného úradu XXXXX nevyplynuli významnejšie skutočnosti hodnotiace osobu obvineného, v odpise registra trestov obvinený nemá záznam. 

	Z vyššie uvedených dôkazov vyplynul jednoznačný  a nespochybniteľný záver o tom, že 25.02.2011 došlo medzi obvineným a poškodenou k orálnemu styku. Tento záver v zásade nespochybnil  obvinený  a ani poškodená. Zásadnou na dokázanie bola však okolnosť, či k tomuto orálnemu styku došlo násilnym konaním obvineného uskutočneného proti vôli poškodenej.
	Ako vyplýva z tohto dôkazného rozboru, jediným dôkazom, ktorý usvedčuje obvineného z trestného činu sexuálneho násilia je výpoveď poškodenej. Jej tvrdenie nepriamo podporuje jedine výsledok kriminalistickej expertízy, podľa ktorej sa na odeve poškodenej expertíznym skúmaním zistili stopy po mužskom spermate so záverom, že DNA analýzou  spermatickej stopy bola zistená jednoznačná zhoda s porovnávacou vzorkou bukálneho výteru od XXXXX. Avšak táto zhoda len nasvedčuje tomu, že medzi obvineným a poškodenou došlo k orálnemu styku. Ostatné dôkazy  ani nepriamo nepodporujú tvrdenie poškodenej, naopak, jej výpoveď spochybňujú.
	Jedným z dôkazných prostriedkov, ktorého výsledok spochybnil vierohodnosť výpovede poškodenej, bol vyšetrovací pokus. Na rozdiel od tvrdenia poškodenej, jednoznačne a zrozumiteľne ukázal, že opis udalosti poškodenou v situácii, keď pred samotným orálnym stykom mienila opustiť vozidlo a obvinený ju mal za vlasy vtiahnuť späť do vozidla a pritom rukou zavrieť dvere na mieste spolujazdca, bol v rozpore s objektívnou realitou, pretože obvinený za danej situácie by z miesta vodiča nedokázal zavrieť dvere na mieste spolujazdca tak, ako to uvádzala vo výpovedi poškodená.
	Ďalším  dôkazným prostriedkom, výsledok ktorého spochybňuje vierohodnosť výpovede poškodenej, je znalecký posudok vypracovaný znalkyňou z odboru psychológie. Z jeho záverov vyplynulo, že poškodená trpí tzv. konverznou poruchou ( robenie scén, teatrálne vystupovanie, zveličovanie) a súčasne bola u nej zistená  zvýšená sugestibilita, nestálosť, nespoľahlivosť, nedbanie na sociálne pravidlá, v záťaži prevažujú u nej emócie, ktoré jej "prerastajú cez hlavu", pritom všetky tieto charakteristiky poukazujú s pravdepodobnosťou hraničiacou s istotou na sklony k vymýšľaniu si. Z pohľadu hodnotenia vierohodnosti výpovede poškodenej je dôležitý aj ten záver znaleckého posudku, ktorý sa zaoberá  skúmaním prítomnosti posttraumatického stresového syndrómu, a podľa ktorého príznaky takéhoto syndrómu  u poškodenej zistené neboli. Z uvedeného psychologického rozboru osobnosti poškodenej možno ustáliť, že výpoveď poškodenej je svojim obsahom nevierohodná.
	V neposlednom rade aj skutočnosť, že poškodená sa nedokázala "postaviť tvárou v tvár" obvinenému pri konfrontácii s odôvodnením, že sa s obvineným nemá o čom baviť, v spojitosti s vyššie uvedenými dôkazmi uzatvára celkový obraz o nízkej úrovni presvedčivosti a vierohodnosti jej výpovede. 
Nepresvedčivosť jej výpovede vyplýva aj z jej rôzneho opisu niektorých častí udalosti, ku ktorej došlo vo vozidle. Vo svojej výpovedi z 11.04.2011 na strane 3 uviedla, že po tom, ako sa jej obvinený "odbavil do úst" , otvorila dvere na aute, bolo jej zle, napínalo ju, on (obvinený) sa začal zapínať, naštartoval auto, ešte ju naťahovalo, naklonila sa von z auta a ešte niečo vypľúvala, vtedy jej on (obvinený) povedal, aby zavrela dvere, že ju ide odviesť. V závere tejto výpovede však poškodená uviedla, že potom ako sa on(obvinený) odbavil a ju naťahovalo, chcela vystúpiť von, skúšala kľučku, nešlo otvoriť, no on(obvinený) jej potom otvoril, akým spôsobom, nevie, a z vozidla vystúpila von, kde ešte vypľula nejaké zbytky, čo mala v ústach. Rozpor spočíva v tom, že v priebehu jednej výpovede poškodená najskôr uviedla, že z vozidla bezprostredne po čine nevystúpila, avšak vzápätí v závere výpovede túto časť udalosti opísala inak, keď ju zmenila v tom, že z vozidla po čine vystúpila, kde vypľúvala ešte zbytky obsahu v ústach.
	Pri hodnotení tejto výpovede nemohlo ujsť pozornosti aj nezvyklé správanie poškodenej pred činom. Jej neprimeraný záujem o využívanie služieb len jedného taxikára ( XXXXX), požiadavka poškodenej tesne pred činom  o odvoz do mesta vozidlom taxislužby, ktoré viedol XXXXX v neskorých nočných hodinách len preto, že dostala "chuť na drink", kde sa zdržala približne pol hodiny a kedy ju opäť späť viezol  XXXXX, ďalej okolnosť, že podľa výpovede svedkov - taxikárov, sedávala vždy na zadnom sedadle taxíka avšak v prípade, keď ju viezol XXXXX, sedávala vedľa - na mieste spolujazdca, nasvedčujú tomu, že orálny styk, ktorý sa uskutočnil vo vozidle taxislužby   25.02.2011 bol poškodenou vyprovokavaný a uvedené okolnosti oprávňujú urobiť záver, že daný orálny styk bol poškodenou aj vopred pripravovaný. 
	Významná na hodnotenie je aj tá časť výpovede poškodenej, v ktorej opisuje samotné násilné vykonanie orálneho styku obvineným. Podľa nej  bol vykonaný tak, že obvinený držiac jej hlavu za vlasy vtlačil jej svoj stoporený pohlavný úd do úst a potom pohybovaním jej hlavy v smere hore-dolu obvinený po desiatich minútach dosiahol uspokojenie. Realizácia tohto spôsobu sexuálneho uspokojenia v rámci orálneho styku sa javí byť veľmi nepravdepodobná a pre samotného vykonávateľa aj značne fyzicky namáhavá ( desať minút držať rukou za vlasy hlavu a proti vôli obete pohybovať hlavou v smere hore-dolu) a navyše v značne sťažených a stiesnených podmienkach ( v osobnom vozidle na mieste vodiča v priestore ohraničenom volantom). Vychádzajúc aj z doterajšej súdnej praxe právoplatne skončené prípady, v ktorých bol stíhaný páchateľ pre orálny styk vykonaný násilným spôsobom proti vôli obete, bolo takéto konanie spravidla založené na vyhrážke bezprostredného násilia resp.použitia násilia pred samotným orálnym stykom s cieľom obeť "presvedčiť" aby orálny styk uskutočnila   ( napr. priložením noža ku krku obete -  napr. rozhodnutie NS SR  5Tdo 33/2009, 5Tdo 32/2009, 6Tdo 23/2009). Náležité zodpovedanie otázky o reálnosti tohto spôsobu vynúteného orálneho styku by bolo možné až po vykonaní vyšetrovacieho pokusu za účasti poškodenej.  Vzhľadom na "nespoluprácu" poškodenej, ktorá sa bez vážneho dôvodu odmietla "postaviť tvárou v tvár" obvinenému pri konfrontácii a ktorá je pre účely vykonania procesného úkonu ťažko dosiahnuteľná, pretože doteraz nepreberá poštové zásielky doručované jej na adresu, ktorú pre účely doručovania vyšetrovateľovi uviedla, bolo od vykonania tohto procesného úkonu v zmysle § 157 ods.2 Tr. poriadku upustené.  
	Na základe  celkového hodnotenia výpovede poškodenej XXXXX som došiel k záveru, že  časť jej výpovede, v ktorej opisuje násilné konanie XXXXX pri orálnom styku,a ktorá je podstatná pre rozhodnutie,  je nepravdivá.

	Ako z vyššie uvedeného vyplýva, výpoveď poškodenej XXXXX je jediným dôkazom, ktorý má slúžiť k usvedčeniu obvineného. Aby bolo možné na základe takého dôkazu uznať vinu obžalovaného, musí byť tento dôkazný prostriedok jasný, logický, zrozumiteľný, presvedčivý, vierohodný a zároveň nesmie byť inými dôkazmi spochybniteľný či dokonca vyvrátený (  judikát trestnoprávneho kolégia KS ZA Jtk 11/09). Týmito vlastnosťami však výpoveď poškodenej nedisponuje. Nepresvedčivosť tohto dôkazu a jeho spochybniteľnosť inými dôkazmi je takého charakteru, že ho diskvalifikuje z role usvedčujúceho dôkazu, o ktorý bo bolo možné oprieť obžalobu.  Keďže ani z iných dôkazov po ich vyhodnotení nevyplynuli skutočnosti, ktoré by nasvedčovali o násilnom konaní obvineného pri orálnom styku s poškodenou, stala sa výpoveď poškodenej pre svoju nepresvedčivosť a nevierohodnosť nedostačným a "slabým" dôkazom na postavenie XXXXX pred súd.

	Zločinu sexuálneho násilia podľa § 200 ods.1 Tr. zákona sa dopustí ten, kto násilím alebo hrozbou bezprostredného násilia donúti iného k orálnemu styku, análnemu styku alebo k iným sexuálnym praktikám alebo kto na taký čin zneužije jeho bezbrannosť.
	Nevyhnutnou podmienkou na naplnenie znakov objektívnej stránky tohto trestného činu je použitie násilia alebo hrozby bezprostredného násilia s cieľom donútiť iného k orálnemu styku resp. iným sexuálnym praktikám. Absencia tohto násilného prvku v konaní páchateľa vylučuje jeho trestnosť ( s výnimkou využitia bezbrannosti obete) práve pre nesplnenie všetkých pojmových znakov objektívnej stránky daného trestného činu.
 
	Podľa § 215 ods.1 písm.b) Tr. poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ake nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
	Vzhľadom k tomu, že dôkazmi vykonanými v rozsahu nevyhnutnom na rozhodnutie vo veci ( § 2 ods.10 Tr. poriadku) sa zistilo, že skutok, pre ktorý sa trestné stíhanie viedlo, nie je trestným činom, jediným zákonným postupom v danej veci je zastavenie trestného stíhania. Nakoľko konanie XXXXX v súvislosti s orálnym stykom s poškodenou nevykazuje ani znaky priestupku, nie je možné ani vec postúpiť inému orgánu na prejednanie. 
	Na základe vyššie uvedených dôvodov som preto rozhodol tak, ako to vyplýva z výroku tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú môže obvinený a poškodená podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Pavel Sochor
prokurátor