Okresná prokuratúra Ružomberok 
Dončova 8, 034 53 Ružomberok 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 219/11/5508	Ružomberok, 30.3.2012
EEČ : 2-42-32-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	neodvedenie dane a poistného podľa § 277 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 692/2006 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Ružomberok
Rozhodnutie:
Podľa § 215 odsek 1 písmeno h Trestného poriadku s poukazom na § 86 písmeno e Trestného zákona zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Skutková veta:
1) rozhodol a nezaplatil určenému príjemcovi Daňovému úradu v Ružomberku
- daň z pridanej hodnoty za IV. štvrťrok 2006 v sume 1.532,41 Eur, splatnú 25.01.2007, na úhradu ktorej mal dostatok finančných prostriedkov v deň jej splatnosti,   
- daň z pridanej hodnoty za I. štvrťrok 2007 v sume 474,56 Eur, splatnú 25.04.2007, na úhradu ktorej mal dostatok finančných prostriedkov v deň jej splatnosti,
- daň z pridanej hodnoty za III. štvrťrok 2007 v sume 2.586,33 Eur, splatnú 25.10.2007, na úhradu ktorej mal dostatok finančných prostriedkov v deň jej splatnosti,
- daň z pridanej hodnoty za IV. štvrťrok 2007 v sume 998,37 Eur, splatnú 25.01.2008, na úhradu ktorej mal dostatok finančných prostriedkov dňa 01.02.2008,
- daň z pridanej hodnoty za III. štvrťrok 2009 v sume 309,47 Eur, splatnú 26.10.2009, na úhradu ktorej mal dostatok finančných prostriedkov v deň jej splatnosti,
čím celkom nezaplatil vlastnú daňovú povinnosť na dani z pridanej hodnoty v rozsahu 5.901,14 Eur, hoci disponoval dostatkom finančných prostriedkov na jej úhradu,

2) z vymeriavacieho základu na určenie zrážkovej dane z príjmov zo závislej činnosti svojich zamestnancov za obdobie mesiacov  november 2006 a apríl až júl 2008 vykonal zrážku dane z príjmov zo závislej činnosti v úhrnnej výške 90.67,- Eur, pričom rozhodol túto finančnú čiastku, v rozpore s ustanovením § 43 ods. 11 Zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov v znení neskorších zmien a doplnkov, neodviesť na účet príslušného správcu dane Daňového úradu v Ružomberku,
z vymeriavacieho základu na určenie preddavku na daň z príjmov zo závislej činnosti svojich zamestnancov za obdobie mesiacov október 2006 až marec 2009 vykonal zrážku preddavku na daň z príjmov zo závislej činnosti v úhrnnej výške 872.44,- Eur, pričom rozhodol túto finančnú čiastku, v rozpore s ustanovením § 35 ods. 6 Zákona č. 595/2003 Z.z. o dani z príjmov v znení neskorších zmien a doplnkov, neodviesť na účet príslušného správcu dane Daňového úradu v Ružomberku, 
kde týmto konaním XXXXX zadržal a neodviedol Daňovému úradu XXXXX uvedenú splatnú daň v celkovom rozsahu  963,11 Eur, hoci disponoval dostatkom finančných prostriedkov na jej úhradu,

Právna veta:
lebo zanikla trestnosť činu

Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva PZ, odboru kriminálnej polície v Ružomberku zo 07.12.2011, ČVS: ORP-322/OEK-RK-2011, bolo podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, pre pokračovací prečin neodvedenia dane a poistného podľa § 277 ods. 1 Trestného zákona a pre pokračovací prečin nezaplatenia dane podľa § 278 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31.08.2011 pre skutky, ktoré sú popísané vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Trestného činu neodvedenia dane a poistného podľa § 277 ods. 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto v malom rozsahu zadrží a neodvedie určenému príjemcovi splatnú daň, poistné na sociálne poistenie, verejné zdravotné poistenie alebo príspevok na starobné dôchodkové sporenie, ktoré zrazí alebo vyberie podľa zákona, alebo kto neoprávnene v malom rozsahu uplatní nárok na vrátenie dane z pridanej hodnoty alebo spotrebnej dane v úmysle zadovážiť sebe alebo inému neoprávnený prospech.

Trestného činu nezaplatenia dane podľa § 278 ods. 1 Trestného zákona sa dopustí ten, kto vo väčšom rozsahu nezaplatí splatnú daň.

Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

V predmetnej veci  bolo  vykonané  skrátené vyšetrovanie,  pričom bol vypočutý obvinený XXXXX, ktorý uviedol, že peniaze neuhradil kvôli finančným problémom, aby nemusel zatvoriť prevádzku. Dňa 31.08.2011 uhradil časť dlhu vo výške 3.100,- Eur a má záujem uhradiť aj zvyšnú časť dlhu. Taktiež bol vypočutý svedok - poškodený ako splnomocnenec Daňového riaditeľstva SR XXXXX.

Do konania bol pribratý znalec z odboru ekonómia a manažment, odvetvie účtovníctvo a daňovníctvo XXXXX, ktorá podala znalecký posudok č. 6/2011, z ktorého vyplývalo, že daňový subjekt XXXXX v preverovanom období disponoval dostatkom finančných prostriedkov na jednotlivé úhrady dane z pridanej hodnoty a zrazenej dane z príjmov zo závislej činnosti.
 
Do spisu boli zabezpečené okrem iných aj správy a posudky na obvineného XXXXX a listinné doklady vzťahujúce sa k nezaplatenej dani a zrazeným preddavkom na daň z vyplatených príjmov zo závislej činnosti.

Obvinený XXXXX bol v každom štádiu vyšetrovania poučovaný o účinnej ľútosti v zmysle § 86 písm. e) Trestného zákona, ktorý aj následne využil toto ustanovenie o účinnej ľútosti a to vo všetkých skutkoch na ktoré sa toto ustanovenie vzťahovalo, nakoľko splatná daň z pridanej hodnoty a splatné preddavky na vyplatenú daň z príjmov zo závislej činnosti boli dodatočne zaplatené skôr než v nasledujúci deň po dni, keď sa XXXXX po skončení jeho vyšetrovania mohol oboznámiť s jeho výsledkami.
 
Obvinený XXXXX v priebehu vyšetrovania predložil hodnoverné doklady o zaplatení dlžnej dane, ktorá bola predmetom konania, pričom tieto boli  následne preverené u splnomocnenca Daňového úradu Žilina, pobočka XXXXX, ktorý písomne potvrdil, že za  jednotlivé vyššie uvedené obdobia u ktorých je možné vyvodzovať trestnú zodpovednosť u obvineného XXXXX evidujú  úhrady v plnej výške. 

Doposiaľ však nebola uhradená časť dane z pridanej hodnoty vo výške 1.004,44 Eur a daňové sankcie vo výške 3.958,10 Eur. Uvedené skutočnosti boli predmetom skúmania z pohľadu, či tvoria prekážku uplatnenia inštitútu účinnej ľútosti v danej veci, pričom som dospel k záveru, že takúto prekážku netvoria.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Podľa § 86 písm. e) Trestného zákona trestnosť trestného činu zaniká aj vtedy, ak ide o trestný čin neodvedenia dane a poistného podľa § 277 alebo nezaplatenia dane a poistného podľa § 278, ak splatná daň a jej príslušenstvo alebo poistné boli dodatočne zaplatené najneskôr v nasledujúci deň po dni, keď sa páchateľ po skončení jeho vyšetrovania mohol oboznámiť s jeho výsledkami,

Podľa § 215 ods. 1 písm. h) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak zanikla trestnosť činu.

Podľa § 10 ods. 16 Trestného poriadku skutkom sa rozumie aj čiastkový útok pokračovacieho trestného činu, ak nie je výslovne ustanovené inak.

S poukazom na vyššie uvedené ustanovenia zákona je zrejmé, že nezaplatená časť istiny vo výške 1.004,44 Eur nedosahuje väčší rozsah, aby pre tento skutok mohlo byť vedené samostatné trestné konanie, resp. aby v tejto časti mohlo byť pokračované v trestnom stíhaní obvineného XXXXX.

Podľa § 9 ods. 1 písm. g) Trestného poriadku trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak tak ustanovuje medzinárodná zmluva.

Podľa § 9 ods. 2 Trestného poriadku ak sa týka dôvod uvedený v odseku 1 len niektorého z čiastkových útokov pokračovacieho trestného činu, nebráni to, aby sa vo zvyšnej časti takého činu viedlo trestné stíhanie.

Podľa § 215 ods. 1 písm. d) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9.

Z doslovného znenia tohto ustanovenia (§ 9 ods. 1 písm. g) Trestného poriadku) je zrejmé, že trestné stíhanie je neprípustné, ak tak ustanovuje medzinárodná zmluva.

Podľa čl. 4 Protokolu nikoho nemožno stíhať alebo potrestať v trestnom konaní podliehajúcom právomoci toho istého štátu za trestný čin, za ktorý už bol oslobodený alebo odsúdený konečným rozsudkom podľa zákona a trestného poriadku tohto štátu.

V zmysle zásady „ne bis in idem nikto, teda žiadna osoba, nemôže byť opätovne trestne stíhaná za ten istý skutok. Táto zásada je obsiahnutá v niektorých ustanoveniach medzinárodných zmlúv, ktorými je Slovenská republika viazaná, predovšetkým v čl. 14 ods. 7 Medzinárodného paktu o občianskych a politických právach a čl. 4 Protokolu č. 7 Dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd. V zmysle čl. 7 ods. 5 Ústavy Slovenskej republiky sú tieto medzinárodné zmluvy záväzné a majú prednosť pred zákonmi. Navyše ustanovenie § 9 ods. 1 písm. g) Trestného poriadku výslovne upravuje ako špecifický dôvod neprípustnosti trestného stíhania to, že jeho vedenie vylučuje vyhlásená medzinárodná zmluva, ktorou je Slovenská republika viazaná.

Jednoznačná a dlhodobo nemenná judikatúra Európskeho súdu pre ľudské práva vo vzťahu k čl. 4 Protokolu č. 7 Dohovoru o ochrane ľudských práv a slobôd dopadá tak na činy kvalifikované vnútroštátnym právom ako trestné činy, tak i na činy ním kvalifikované ako priestupky, prípadne iné správne delikty a výnimočne i disciplinárne delikty. Európsky súd pre ľudské práva sa nepriklonil k záveru, že zákaz ne bis in idem je obmedzený na trestné konanie, keďže z hľadiska uplatnenia tejto zásady označil za rozhodujúcu totožnosť skutku a nie totožnosť právnej kvalifikácie.

Uvedené platí iba za predpokladu, že prvé právoplatné rozhodnutie týkajúce sa konkrétneho činu nebolo zrušené zákonom predpísaným spôsobom v dôsledku podania mimoriadneho opravného prostriedku, pričom je potrebné tiež poukázať na to, že zásadu „ne bis in idem nemožno aplikovať všeobecne na každé rozhodnutie správneho orgánu a na všetky skutky, ale len na tie, ktoré majú trestnoprávnu povahu.

Na podklade týchto úvah a citovaných zákonných ustanovení som dospel k záveru, že doposiaľ nezaplatená sankcia nemôže byť dôvodom na ďalšie trestné stíhanie obvineného, pretože sa vzťahuje na rovnaký skutok, resp. predmet konania. 

Vykonaným dokazovaním bolo preukázané, že obvinený XXXXX dodatočne zaplatil splatnú daň z pridanej hodnoty, a splatné preddavky na vyplatenú daň z príjmov zo závislej činnosti, pričom došlo k zániku trestnosti činu ako celku, pre ktorý bolo vedené trestné konanie.

Z vyššie uvedených dôvodov, nakoľko došlo s poukazom na ustanovenie § 86 písm. e) Trestného zákona k zániku trestnosti prečinu neodvedenia dane a poistného podľa § 277 ods. 1 Trestného zákona a prečinu nezaplatenia dane podľa § 278 ods. 1 Trestného zákona účinného do 31.08.2011, som trestné stíhanie obvineného XXXXX pre uvedený skutok podľa § 215 ods. 1 písm. h) Trestného poriadku zastavil, pretože zanikla trestnosť činu.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Štefan Tomaško
prokurátor