Okresná prokuratúra Ružomberok 
Dončova 8, 034 53 Ružomberok 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 324/11/5508	Ružomberok, 16.1.2012
EEČ : 2-42-6-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	sprenevera podľa § 213 odsek 1, odsek 2 písmeno a) Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 576/2009 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Ružomberok
Rozhodnutie:
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Skutková veta:
	ako živnostník podnikajúci pod obchodným menom XXXXX XXXXX miesto podnikania XXXXX XXXXX IČO: XXXXX vykonával na základe Zmluvy o obchodnom zastúpení obchodné zastúpenie v územnej oblasti Žilinského kraja pre spoločnosť XXXXX, XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, od dňa 01.04.2010 do 12.10.2010, pričom počas tohto obdobia neodviedol spoločnosti XXXXX hotovosť vo výške 904,67 Eur z hotovostného predaja jej tovaru a pri ukončení obchodného zastúpenia neodovzdal spoločnosti XXXXX tovar v celkovej hodnote 2.229 Eur, ktorý mu bol zverený, teda si prisvojil cudziu vec, ktorá mu bola zverená a spôsobil tak spoločnosti XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX škodu vo výške 3.383,67 Eur
Právna veta:
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Poverený príslušník Obvodného oddelenia PZ v Ružomberku, uznesením z 09.09.2011, ČVS: ORP-521/OO-RK-2011 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX XXXXX okres Liptovský Mikuláš, pre prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1 Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je to popísané vo výrokovej časti predmetného uznesenia o vznesení obvinenia. 

V priebehu skráteného vyšetrovania došlo k zmene v právnom posúdení skutku z dôvodu zmeny vo výške spôsobenej škody z trestnoprávneho hľadiska, kedy je skutok právne posudzovaný ako pokračovací prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a) Trestného zákona. Skrátené vyšetrovanie bolo následne vykonávané vyšetrovateľom OR PZ XXXXX, odboru kriminálnej polície pod ČVS: ORP-285/OEK-RK-2011.

V priebehu vyšetrovania bol vypočutý obvinený XXXXX, ktorý vo svojej výpovedi okrem iného uviedol, že zo skutku, ktorý mu je kladený za vinu sa necíti byť vinný. Dodávku s tovarom prevzal od skladníka firmy XXXXX na čerpacej stanici AGIP v Ružomberku. Zoznam tovaru rukou napísaný na papieri, ktorý mal byť vo vozidle len podpísal, fyzicky ho nekontroloval. Išlo asi o desať stranový zoznam. Následne som tovar predával, objednával ďalší tovar a pracoval pre zamestnávateľa. Pri následnej inventúre mi zamestnávateľ oznámil, že mi nesedí stav, a že som dlžný spoločnosti sumu od cca 1.000,- Eur až po 2.229,- Eur v uznesení. Ja som s tým nesúhlasil a aj som to pánovi XXXXX povedal do očí u mňa doma. Chybu mohol urobiť pri počítaní ktokoľvek, aj skladník. Chybu som mohol urobiť aj ja, ale určite som to nemohol urobiť úmyselne. Peniaze z tržby, ktoré som si ponechal, tvorili dlh zamestnávateľa a tieto sú vyrovnané. Na tom sme sa dohodli s pánom XXXXX Problémom boli iba skladové zásoby.

Splnomocnenc poškodeného XXXXX za spoločnosť XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, uplatnil nárok na náhradu škody vo výške 2.905,84 Eur. 

Svedok XXXXX uviedol, že tovar dostal XXXXX štandardným spôsobom, je o tom písomný záznam. Prevzatie tovaru potvrdil svojim podpisom. Dňa 12.10.2010 bol skončený obchodný vzťah s XXXXX. U neho doma pán XXXXX svojim podpisom potvrdil zapečatenie vozidla, ktoré dovtedy používal, na niekoľkých samolepkách na dverách nákladného priestoru vozidla. Pán XXXXX bol hlavným iniciátorom toho ako vozidlo zabezpečiť, aby nedošlo k chybám pri inventúre. Za našu spoločnosť som bol pri zapečatení ja, pán XXXXX a XXXXX. Bol tam aj pán XXXXX a jeho rodina. Následne sme vozidlo previezli na miesto, kde bolo bezpečne zaparkované, nakoľko bola noc, pričom sme sa s pánom XXXXX dohodli, že pán XXXXX na druhý deň ráno pôjde vlastným vozidlom na náš sklad do Prostejova a dovezie zbytok tovaru, ktorý mal ešte u zákazníka alebo niekde inde. Boli sme dohodnutý na sklade na rannú hodinu okolo 08,00 hod. ráno, pričom na sklade pána XXXXX čakali skladníci a bolo tam aj vozidlo pána XXXXX ktoré bolo zapečatené. Pán XXXXX volal, že sa mu pokazilo auto a na sklad prišiel okolo 14 - 15,00 hod. Mám zato, že schválne zvolil koniec pracovnej doby, aby znervóznil pracovníkov firmy a znemožnil im nasledovnú činnosť. Následne bola vykonaná fyzická inventúra, po odpečatení vozidla pánom XXXXX a pánom XXXXX ktorá je založená v spise a bola podpísaná pánom XXXXX a pánom XXXXX na každej strane. Týmto procesom je možné vylúčiť akúkoľvek chybu, nakoľko pán XXXXX ako aj pán XXXXX mali veľký záujem na tom, aby inventúra bola presná. Na základe inventúry sa potom vykonalo vyčíslenie výsledkov inventúry a to pomocou ekonomického softvéru zn. XXXXX ktorý nedovolí žiadne chyby a opravy v účtovníctve. Ten deň bolo veľmi zložité dopátrať sa, či pán XXXXX nezadržal obnos peňazí týkajúcich sa zákazníkov, ktorí dostávali tovar na splatnosť. Jedná sa o tom, že štandardní obchodní zástupcovia pracujú s hotovosťou pri predaji tovaru a túto hotovosť musia odovzdávať každý deň do banky na účet našej spoločnosti. Stáva sa u zákazníkov, ktorí dostanú tovar na splatnosť, že títo zákazníci môžu zaplatiť tento tovar následne v hotovosti obchodnému zástupcovi a to aj vo viacerých splátkach, preto pracovníci administratívy dostali na úlohu obtelefonovať všetkých zákazníkov pána XXXXX ktorý odobrali tovar na splatnosť a do daného dňa nezaplatili, aby nám potvrdili výšku salda, prípadne, aby nám písomne oznámili, že pán XXXXX za uvedený tovar realizoval platbu v hotovosti. Týmto sa mohli stať situácie, kedy nemusela byť výška dlhu presne určená a zrejmá a vzhľadom k tomu, že sme nechceli poškodiť pána XXXXX chceli sme presne stanoviť výšku pohľadávky a táto výška bola odoslaná pánovi XXXXX Tento ju prevzal a následne nám písomne odpovedal. V liste je uvedená škoda, ktorú nám mal pán XXXXX spôsobiť vo výške 2.905,84 Eur a my sme mu navrhli, že pokiaľ nám zaplatí do 30.11.2010 čiastku 676,84 Eur, bude považovať vec za vybavenú a nebudeme po ňom požadovať zbytok. Týmto dopisom sme chceli dať pánovi XXXXX ponuku na náhradu škody vo výške polovice zo sumy 2.905,84 Eur, bohužiaľ došlo k administratívnej chybe pracovníka našej spoločnosti, ktorý uviedol chybne čiastku, namiesto polovice spôsobenej škody, uviedol čiastku 676,84 Eur. Pre polovicu čiastky sme sa rozhodli preto, že to zodpovedá približne nákladom na právne služby a ostatné trovy s tým spojené. Na základe tohto dopisu nám pán XXXXX odpovedal písomne dňa 10.11.2010, že súhlasí s výsledkom inventarizácie a čiastkou, ktorú ponúkame a navrhol nám splátkový kalendár 30,- Eur mesačne na túto čiastku. Pokiaľ by jeho úmysel bol čistý určite by nám aspoň 30,- Eur mesačne splácal. Pokiaľ niekto prevezme tovar a podpíše prevzatie tovaru, nie je to o dôvere ale o zodpovednosti. Ja som pri tom nebol fyzicky prítomný.

Svedok XXXXX uviedol, že Pomocou systému GPS sme prišli ja, pán XXXXX a pán XXXXX v podvečer dňa 12.10.2010 do miesta trvalého bydliska pána XXXXX kde sme našli naše zaparkované vozidlo. Zazvonili sme na dom, vyšiel jeho otec, neskôr aj XXXXX. Dohodli sme sa na ukončení zmluvného vzťahu, ktoré pán XXXXX dobrovoľne podpísal, za prítomnosti spomínaných osôb a jeho rodičov. Súčasťou dohody bolo aj zapečatenie nákladného priestoru firemného vozidla, kde bol uložený všetok tovar, ktorý pán XXXXX priniesol z domu a ktorý aj bol vo vozidle. Nepečatila sa kabína vodiča, pretože vozidlo sa odviezlo pánom XXXXX do Prostejova. Následne dňa 13.10.2011 pán XXXXX prišiel na centrálny sklad do Prostejova, doviezol ešte tovar, ktorý zrejme pozbieral od zákazníkov a za prítomnosti pána XXXXX došlo k odpečateniu ním používaného vozidla a nasledovala inventúra všetkého tovaru. Inventúrny zápis bol na každej strane po odsúhlasení podpísaný pánom XXXXX aj pánom XXXXX Pán XXXXX odovzdal aj ďalšie doklady, faktúry, pokladničné doklady, potvrdenia o vklade do banky a týždenné prehľady platieb. Na základe týchto odovzdaných dokladov a fyzickej inventúry ním prebratého tovaru došlo k vyčísleniu škody, ktorá sa skladala jednak z manka na fyzickom tovare a z manka v jeho pokladni. Manko k dátumu 13.10.2010 bolo vo výške 3.383,67 Eur, ktoré pozostávalo z manka za tovar vo výške 2.229,- Eur, manko v pokladni, resp, neodvedená hotovosť vo výške 904,67 Eur a neoprávnené záloha vo výške 250,-Eur. Neoprávnenú zálohu uviedol sám XXXXX vo svojom týždennom prehľade platieb s poznámkou, že si túto zobral po dohode s pánom XXXXX pričom pán XXXXX o tom nič nevedel. Po účtovnej uzávierke za mesiac 9/2010, bola na základe predaja tovaru f. XXXXX pánom XXXXX, pánovi XXXXX vypočítaná provízia za mesiac 9/2010 vo výške 477,85 Eur a táto čiastka sa započítala s mankom v jeho pokladne a došlo k zníženiu jeho manka v pokladne na sumu 426,82 Eur. Týmto došlo k zníženiu celého dlhu pána XXXXX na sumu 2.905,84 Eur. Čo sa týka reklamovaného tovaru bolo povinnosťou obchodného zástupcu odovzdávať spolu s reklamovaným tovarom aj jeho zoznam. Vzhľadom k tomu, že priemerný počet reklamácií sa pohybuje u obchodných zástupcov v priemere max 3% z ich obratov, tak by v prípade manka na sklade pána XXXXX musel byť jeho obrat v min výške 70.000,- Eur, čo určite nebol.

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že čo sa týka XXXXX, tak na začiatku jeho vzťahu som ja vykonal inventúru skladu pánovi XXXXX ktorý bol dovtedy obchodný zástupca pre región, kde nastupoval následne pán XXXXX. Pánovi XXXXX som auto s tovarom odovzdal na benzínke v Černovej. Pán XXXXX tam bol aj s otcom, fyzicky skontroloval možno 30 položiek podľa doloženého zoznamu, keď videl, že všetko sedí, ďalej už nekontroloval, podpísal doklad o prevzatí auta aj tovaru a odišiel. Bol to štandardný postup, ako u väčšiny ostatných. Následne si pán XXXXX objednával tovar e-mailom, alebo telefonicky a to pravidelne každý týždeň, ja som mu to nachystal v Prostejove a doniesol som mu objednávku do L. Mikuláša alebo do Ružomberka. Tento doklad si vždy XXXXX skontroloval fyzicky a keď to sedelo tak to podpísal. Vydaný tovar musel sedieť s výstupom z počítača. Pokiaľ XXXXX tovar ktorý sa nepredával vracal, tak ja som od XXXXX takýto tovar prevzal, prevzatie som podpísal, odovzdanie podpísal XXXXX kópiu vždy dostal aj XXXXX a následne to zamestnanci nahrávali do počítača. Pokiaľ sa jednalo o reklamácie, takisto buď si spísal zoznam tovaru pán XXXXX, alebo mal reklamačné protokoly, ktoré spisovali na predajniach a opäť sme si tovar odovzdali, podpísal som prevzatie, XXXXX odovzdanie, ale doklad o odovzdaní reklamovaných veciach XXXXX nedostal. Reklamácií bolo u jedného predajcu za polrok max do 50,- Eur, viac nie. Dátum si nepamätám, ale bolo to v zime asi pred rokom, kedy mi pán XXXXX zavolal, že ideme na Slovensko robiť inventúru pánovi XXXXX Prišli sme k pánovi XXXXX domov, urobili sme fyzickú inventúru, ale nie celú lebo už bola tma, preto sa pán XXXXX dohodol so šéfom, že auto zapečatime a na druhý deň sa vykoná inventúra v Prostejove. Tak sa aj stalo, na druhý deň prišiel XXXXX do Prostejova, my dvaja sme vykonali fyzickú inventúru, prepočítali sme to jedenkrát, zapísali a obaja podpísali každú stranu. Kópia inventúry je založená v spise. Tiež som prevzal tovar, ktorý pán XXXXX stiahol z nejakej predajne a faktúra sa na predajni stornovala. To bolo všetko. Následne sa výsledok inventúry nahodil do počítača a bol zistený chýbajúci tovar, ktorý nebol ani predaný ani zahrnutý v inventúre. Ostatným zástupcom síce manko vzniklo, ale v oveľa nižších čiastkach.

Svedok XXXXX, obchodný zástupca spoločnosti XXXXX, uviedol, že dňa 30.10.2010 som sa stretol s XXXXX v predajni XXXXX, kde XXXXX ponúkal na predaj batérie zn. Panasonic. Spoločnosť XXXXX nedrží a nepredáva batérie zn. Panasonic, aspoň ja o tom nemám vedomosť, ja osobne som ich nikdy nepredával. XXXXX tieto batérie predával v čase, keď už nepracoval pre spoločnosť XXXXX aspoň si to myslím, pretože v tom čase som už zaúčal nového človeka, ktorý prevzal miesto po XXXXX. Nemám vedomosť o tom kedy, ku ktorému dátumu ukončil XXXXX pracovný pomer so spoločnosťou XXXXX Predmetné čestné prehlásenie som ja nespracoval, napísal ho niekto zo spoločnosti XXXXX, mne ho dali prečítať a nakoľko tam bola uvedená pravda, tak som to dobrovoľne podpísal. O sprenevere XXXXX voči spoločnosti BXXXXX nemám žiadne informácie. Všetok tovar, ktorý som si zo spoločnosti XXXXX. prevzal som si vždy skontroloval, muselo to sedieť s výdajkami zo skladu. Keď som nejaký tovar vracal ako reklamovaný, tak mi skladník XXXXX vždy dal doklad o prevzatí tohto tovaru. Takisto som doklad dostával aj o tovare ktorý som vracal, ktorý bol nepredajný. V spoločnosti XXXXX pracujem najmenej 5 rokov, počas tejto doby mi zástupcovia spoločnosti XXXXX vykonávajú raz až dvakrát ročne inventúru, kde manko bolo vždy zistené a to mínusové ale aj plusové, vždy to však bolo do cca 100,- Eur. Na otázku vyšetrovateľa, či je podľa jeho názoru reálne manko vo výške cca 3.000,- Eur, pri tržbe za 10 mesiacov vo výške cca 45.000,- Eur bez DPH uviedol, že podľa neho to je reálne.

Do spisu boli doložené podstatné listinné dôkazy týkajúce sa obchodného vzťahu obvineného so spoločnosťou  XXXXX, a taktiež správy k osobe obvineného XXXXX vrátane jeho odpisu registra trestov.

Prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a) Trestného zákona sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, a spôsobí tak na cudzom majetku väčšiu škodu.

Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. Škodou veľkého rozsahu sa rozumie suma dosahujúca najmenej päťstonásobok takej sumy. Tieto hľadiská sa použijú rovnako na určenie výšky prospechu, hodnoty veci a rozsahu činu.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Na základe logického úsudku vyplývajúceho zo starostlivého uváženia všetkých dôkazov získaných zákonným spôsobom tak jednotlivo, ako aj v ich vzájomnej súvislosti s prihliadnutím na zásadu náležitého zistenia skutkového stavu obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 10 Trestného poriadku a zásadu voľného hodnotenia dôkazov obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 12 Trestného poriadku, som dospel k záveru, že skutok, ktorý je právne posudzovaný ako prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a) Trestného zákona, a pre ktorý bolo dňa 09.09.2011 uznesením povereného príslušníka Obvodného oddelenia PZ v Ružomberku, v zmysle ustanovenia § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nie je trestným činom a nie  je dôvod na postúpenie veci.
 
Objektom trestného činu sprenevery je vlastníctvo veci, pričom predmetom útoku je cudzia vec, ktorá bola páchateľovi zverená. Páchateľ si prisvojí vec, ktorá mu bola zverená, ak s ňou naloží v rozpore s účelom, na ktorý mu bola cudzia vec daná do opatrovania alebo do dispozície, a to spôsobom, ktorý marí základný účel zverenia. 

 Vzhľadom na uvedené skutočnosti mám za dokázané, že tovar bol obvinenému zamestnávateľom zverený, nakoľko ho mal k dispozícii z dôvodov plnenia pracovných úloh (resp. úloh ako obchodný zástupca) s tým, že ho mal používať len na dohodnutý účel (predaj zákazníkom za finančné prostriedky), pričom za zverenú vec je nutné považovať aj finančné prostriedky, ktoré obvinený následne obdržal od zákazníkov za predaný tovar (§ 130 ods. 3 Trestného zákona). Z výsledkov inventúry vykonanej dňa 13.10.2010 vyplýva, že skutočne bol zistený schodok na tovare. Tento schodok zistený na tovare preto možno považovať za škodu zamestnávateľa, nakoľko sa mu o túto sumu znížil majetok.

Obvinenému XXXXX vznikol schodok na veciach patriacich poškodenej spoločnosti a vznikol v čase, keď boli v dispozícii (zverené) práve obvinenému. Z hľadiska pracovnoprávneho (resp. obchodnoprávneho, t. j. z hľadiska uzatvorenej zmluvy a objektívnej zodpovednosti obvineného) zodpovedá za vzniknutý schodok práve obvinený a to v podstate bez ohľadu na to ako vznikol.

Možné vyvodenie pracovnoprávnej zodpovednosti (ukončenie zmluvného vzťahu) voči obvinenému však nestačí a ani nemôže stačiť aj na vyvodenie trestnoprávnej zodpovednosti, ktorá nie je koncipovaná na princípe objektívnej zodpovednosti, ale je koncipovaná na subjektívnej stránke, teda na zavinení (úmysle) spôsobiť inej osobe škodu.

V tejto súvislosti pripomínam, že na vyvodenie trestnej zodpovednosti za prečin sprenevery podľa § 213 Trestného zákona nestačí len zistenie, že obvinený mal zverené veci a počas vykonávania jeho obchodnej činnosti vznikol na zverených veciach schodok. Ustanovenie § 213 ods. 1 Trestného zákona totiž vyžaduje aj to, aby si páchateľ zverené veci „prisvojil, teda aby úmyselne odňal vec z dispozície vlastníka, bez jeho súhlasu a s úmyslom nakladať s ňou ako s vlastnou (§ 130 ods. 4 Trestného zákona). Alebo povedané inak, prisvojením sa rozumnie také konanie, ktorým páchateľ cielene a vedome spôsobuje vlastníkovi veci škodu tak, že si vec trvalo ponechá.

Prisvojenie vecí, teda úmyselné a cielené poškodzovanie majetku zamestnávateľa, ako obligatórny znak skutkovej podstaty prečinu sprenevery, zo strany obvineného, nebolo vôbec preukázané.
 
Pokiaľ ide o najpodstatnejšiu skutkovú okolnosť, t. j. či si obvinený chýbajúci tovar úmyselne prisvojil a použil pre vlastnú potrebu, je nutné opätovne poukázať na vykonané dokazovanie v tom smere, že nebol produkovaný ani jeden priamy, či nepriamy dôkaz, z ktorého by vyplývalo aspoň nejaké podozrenie, že chýbajúci tovar si ponechal práve obvinený pre vlastnú potrebu, naviac, z výpovede iného obchodného zástupcu (XXXXX) vyplýva, že vzniknuté manko je k výške obratu reálne a nepriamo vyvracia úmyselné konanie obvineného smerujúce k prisvojeniu si cudzej veci. Rovnako bolo vyvrátené podozrenie o predaji zverených vecí po ukončení činnosti, nakoľko obvinený predával tovar, ktorý nepatril spoločnosti XXXXX Samotný vznik manka nie je a ani nemôže byť, samo o sebe, trestným činom sprenevery podľa § 213 Trestného zákona, nakoľko nehovorí nič o tom ako schodok vznikol, kto ho spôsobil a či sa tak stalo úmyselným konaním nejakej osoby.
 
Vykonaným dokazovaním nebolo preukázané, že obvinený zverený tovar skutočne spreneveril v zmysle všetkých znakov skutkovej podstaty prečinu sprenevery. Je zrejmé, že obvinený zodpovedá aj za zverený tovar, ktorý sa mohoil stratiť, mohol byť odcudzený treťou osobou, prípadne chýbal z iných dôvodov, čo v danom prípade nemožno vylúčiť.  Poškodenej spoločnosti nič nebráni v tom, aby sa žalobou v civilnom konaní obrátila na súd a žiadala náhradu spôsobenej škody od obvineného, pretože práve súdy v civilnom konaní povoláva zákonodarca primárne k tomu, aby riešili všetky zodpovednostné nároky, ktoré vyplynú z pracovnoprávnych, resp. obchodnoprávnych vzťahov, tak ako to je v posudzovanom prípade. Orgány činné v trestnom konaní a ani súdy v trestnom konaní nemôžu suplovať činnosť súdov v občianskom súdnom konaní a v zásade je neprípustné riešiť klasické obchodnoprávne spory cestou trestného konania.
 
Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Z vyššie uvedených dôvodov som trestné stíhanie podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastavil, pretože nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Poučenie:
Proti tomuto rozhodnutiu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať do troch dní od jeho oznámenia na Okresnú prokuratúru XXXXX. 
Sťažnosť má odkladný účinok.

JUDr. Štefan Tomaško
prokurátor