Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 1 Pv 553/09/1105	Bratislava V, 21.6.2012
EEČ : 2-12-295-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
vedené na tom skutkovom základe, že od roku 1997 do 5.12.2003 v byte XXXXX poškodenú XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX, svoju partnerku a od 13.11.1999 manželku fyzicky napádal tak, že ju bil vonkajšou hranou dlane do zadnej časti temena, udieral päsťou do brucha počas tehotenstva, kopal na zemi po celom tele a slovne ju napádal vulgárnymi nadávkami, a to aj pred synom obvineného XXXXX, nar. XXXXX, synom poškodenej XXXXX, nar. XXXXX a dcérou XXXXX, nar. XXXXX, pričom po odsťahovaní sa poškodenej do bytu poškodenej na XXXXX dňa 15.10.2001 opakovane telefonoval na pevnú linku do bytu poškodenej, vyhrážal sa jej likvidáciou a tým, že to neprežije, sledoval ju i jej syna XXXXX tak, že jazdil na svojom vozidle v okolí domu poškodenej, čím spôsoboval poškodenej dlhotrvajúci stres a strach, fyzické  a psychické utrpenie,
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného úradu justičnej polície PZ v Bratislave V uznesením pod sp. zn. OÚJP-1209/2003 zo dňa 5.12.2003 podľa § 160 ods.1 Trestného poriadku č. 140/1961 Zb. začal trestné stíhanie pre trestný čin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb. na skutkovom základe uvedenom vo výroku tohto uznesenia. Rovnakého dňa pre uvedený skutok podľa § 163 ods.1 Trestného poriadku č. 140/1961 Zb. vzniesol obvinenie XXXXX. 

  Dňa 4.6.2012 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre návrh na zastavenie trestného stíhania voči obvinenému podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku  spolu so spisovým materiálom.
	
Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Preskúmaním spisu som zistil, že v danej veci je odôvodnený postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.

Podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb. trestný čin týrania blízkej osoby a zverenej osoby spácha ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie najmä bitím, kopaním, údermi, spôsobovaním rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie, alebo obmedzuje jej bezpečnosť, pričom takto koná voči viacerým osobám po dlhší čas. 

Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že skutok, pre ktorý je vedené trestné stíhanie, nenapĺňa formálne znaky kladené na skutkovú podstatu trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb., a to najmä obligatórne znaky kladené na objektívnu stránku skutkovej podstaty daného trestného činu spočívajúcu v spôsobenom následku trestného činu, čím nemožno v konaní obvineného vidieť páchanie trestného činu.

Obvinený XXXXX spáchanie skutku popiera, považuje výpovede poškodenej za účelové vzhľadom k tomu, že v rozvodovom konaní žiadal zveriť dcéru XXXXX do svojej osobnej starostlivosti. Stíhanie žiada zastaviť. 
Zo znaleckého posudku psychologičky XXXXX k osobe obvineného vyplýva, že ide o osobu s pohotovosťou k impulzívnejšiemu reagovaniu, agresivita sa objavuje v primeranej forme, bez známok explozivity. Obvinený je popisovaný ako dominantný a nie vždy ochotný ku kompromisom, dobre socializovaný s kultivovaným prejavom.  

Poškodená XXXXX vypovedala nasledovne. Dňa 8.12.2003 skutok popísala v podstate v súlade so skutkovou vetou uznesenia o vznesení obvinenia, doplnila, že bola počas tehotenstva precitlivelá, viackrát sa od obvineného odsťahovala a naspäť nasťahovala, obvinený ich sekýroval, nesmela napr. otvárať poštu, hádky neprovokovala, vyčítal jej, že ešte nemá doložku právoplatnosti na rozvodovom rozsudku, pričom sa jej priznal, že sám ešte nie je rozvedený. Obvinený zapieral otcovstvo dcéry, súd mu musel uložiť výživné 2.000 Sk. Obvinený na všetky tri bývalé manželky rozprával, že ho okradli a týrali jeho deti. V záujme detí chcela udržať rodinu pokope, dňa 13.11.1999 preto uzavreli manželstvo. Aj krátko po svadbe sa začal správať tyransky, robil jej problémy s odkúpením bytu na XXXXX. Dňa 14.10.2001 ju obvinený zbil sediac jej na bruchu, pričom ona má chronickú pankreatitídu, o čom vedel, bil ju hlava nehlava pred deťmi XXXXX. Vtedy utiekla s deťmi, ešte v ten deň sa jej telefonicky vyhrážal. Neskôr obvinený chodil do bytu k nej za XXXXX, aj tam jedol, chodili na prechádzky. Dcéra sa ho už asi od roku 2002 bojí, nechce s ním byť, ona mu v styku s ňou nebránila. 

Dňa 15.2.2007 podľa § 130 Tr. poriadku odmietla vypovedať. 

Dňa 24.9.2007 vypovedala obdobne ako 8.12.2003, doplnila, že obvinený prišiel v roku 1997 k nej dobitý a doškriabaný, roztrasený jej uviedol, že ho zbila jeho bývalá žena XXXXX XXXXX, to bol impulz, aby s ním začala žiť. Výkyvy v jeho správaní pripisovala tomu, čo prežil. V roku 1998 ju v tehotenstve zbil, zistili jej otras mozgu. Oznámila to aj na polícii, jej oznámenie bolo zamietnuté. Z nemocnice mu volala, že majú dcéru, na čo jej povedal, že keď si nechala urobiť spratka, nech sa stará. Po svadbe bol divný, všetko si zamykal, pozeral si sobášne fotky s predošlými ženami, vyhrážal sa jej, že ho musí poslúchať, lebo on ju živí. Nútil ju do práce, hovoril je, že on si bude živiť svoje deti a ona nech si živí tiež svoje, o jeho príjme nič nevedela. Nútil ju, aby šla do práce, začal sa stýkať s bývalou ženou XXXXX, vykrikoval jej, že ju zabije, že malú porodila pre neho a XXXXX. Dňa 15.10.2001 po porade so psychologičkou sa rozhodla odísť zo spoločnej domácnosti.  Obvinený dal facku aj jej synovi XXXXX aj jeho synovi XXXXX keď ju bránili. Schválnosti jej robil až kým sa neodsťahovala, vyhrážal sa jej, že ju zničí. Dňa 17.2.2007 nevypovedala preto, že jej volali nejaké ženy, vyhrážali sa jej, vedeli o nej veľa, jedna sa predstavila ako sudkyňa. Konfrontovať sa s obvineným nechcela, bojí sa ho. Vyhľadala aj pomoc u PhDr. XXXXX. V auguste 2007 jej volala neznáma žena, ktorá hovorila, že príde o dcéru. 

Dňa 28.3.2012 uviedla, že s odstupom času si na skutok už presne nepamätá. Obvinený sa k nej správal stále horšie, robil jej schválnosti, hádal sa s ňou, nadával jej, od hádok prechádzal k fyzickým útokom. Pretože bola precitlivelá, aj z dôvodu tehotenstva, vec nahlásila na políciu, stále jej volal, vyhrážal sa, že získa ich spoločnú dcéru. Chcela, aby to polícia nejako riešila. S odstupom času to vyhodnocuje tak, že obvinený nadviazal mimomanželský vzťah, zle sa k nej správal, situáciu zle znášala, čo bolo spôsobené aj jej tehotenstvom a zdravotnými problémami jej dcéry. S odstupom času to hodnotí ako krízu v manželstve s čoraz horšími hádkami, obvinený bol aj agresívny. S jeho útokmi sa s odstupom času dobre vysporiadala, dcéra sa zo zdravotných ťažkostí úplne dostala. Nemôže povedať, že by sa kvôli situácii v spolužití s obvineným trpela nejakými psychickými poruchami, alebo že by ju to ovplyvňovalo v zamestnaní. Na otázku vyšetrovateľa uvádza, že obvinený ju nikdy z bytu nevyháňal, neodopieral jej stravu, hygienu ani podobne. Večer ani v noci ju zo spánku nebudil. Prehlasuje, že s odstupom času nie sú na nej následky konania manžela žiadne, iba smutné spomienky. Konflikty a hádky sa týkali jej a obvineného, na jej syna Ivana neútočil, konflikt mali iba vtedy, keď jej syn chcel pomôcť, čo bolo asi dva razy. 

Zo znaleckého posudku psychologičky XXXXX k poškodenej vyplýva, že ide o osobnosť mierne akcentovanú v emocionálnej zložke v jej labilite, dynamická, aktívna. Pri zvýšenej senzitivite a emočnej živosti možno s odstupom času už len predpokladať, že poškodená v manželskom vzťahu prežívala stres a pocity psychického utrpenia, ktoré však neovplyvnilo jej duševné zdravie.  Aj vzhľadom na sklon k dramatizácii, živým predstavám a nadsázke mohla v tom čase vnímať správanie obvineného ako príkorie. Motiváciou podania trestného oznámenia bolo podľa všetkého v tom čase bezradnosť, neschopnosť sama riešiť situáciu ovplyvnenú citovým vzťahom k obvinenému, neprimeranými očakávaniami poškodenej, senzitivitou, naivitou a idealizovanými predstavami. Ohľadom vierohodnosti výpovede poškodenej znalkyňa uvádza, že neboli zistené patologické sklony ku klamstvu, ani problémy s orientáciou a pamäťou, ktoré by mohli spochybniť vierohodnosť výpovede. Možno pripustiť známky nadsázky, živých predstáv emocionálneho podfarbenia a zakomponovania dramatičnosti do výpovedí, čo bolo zreteľné v období rokov 2002-2004. Dňa 29.3.2012 bola znalkyňa dopočutá, pričom uviedla, že sa jej znaleckým skúmaním nepodarilo preukázať, že poškodená trpela syndrómom týranej ženy.   

Maloletá svedkyňa XXXXX pri výsluchu dňa 8.12.2003 XXXXX, uviedol, že videla ako tatino bil maminu do brucha, nakreslila aj krv na čele maminy a uviedla, že krv mala na čele preto, lebo ju tatino bil. Uviedla, že tatino aj nadával, povedal „kokot" a mamina plakala. Mamina na tatina nekričala. Uvádza, že sa na tatina hnevala, ale nechce uviesť prečo. Ďalej odmietla vypovedať, chce sa hrať. 

Maloletý svedok XXXXX pri výsluchu dňa 8.12.2003 XXXXX, uviedol, že mama s XXXXX (obvineným) spoznala keď mal asi 6 rokov, zo začiatku bol normálny, neskôr sa nasťahovali k nemu na XXXXX ulicu. Asi trištvrte roka po tom nasťahovaní sa začali hádky, bol skoro pri všetkých. Dôvodom boli maličkosti, ktoré si obvinený vymyslel, napr., že nevedel niečo nájsť, tak to trvalo asi 2 roky, XXXXX ešte nebola na svete, mamu zbil asi trikrát, bil ju päsťami alebo ju zhodil na zem a kopal. Potom sa odsťahovali na XXXXX, XXXXX tam za nimi chodil, sľuboval, že sa zmení a všetko bude dobré, preto sa znova nasťahovali na XXXXX. Dobré to bolo asi mesiac, potom sa situácia znovu zhoršila, XXXXX mamu mlátil aj keď bola tehotná, bil ju do brucha. Snažil sa aj matke pomôcť, ale tá ho vyhodila za dvere, aby sa ukľudnil. XXXXX ho vtedy udrel až spadol na zem. Odvtedy ho neudrel. Počas maminho tehotenstva bol napríklad týždeň milučký a ďalší týždeň sa hádali v kuse. Vyhrážal sa im aj, že ich pozabíja. Keď sa matka a XXXXX zobrali, chvíľu im to vydržalo, ale potom sa znova začali hádať. XXXXX chodieval za nimi na XXXXX, mama mu XXXXX nechcela dať, lebo, keď XXXXX mala asi rok, hodil ju do skrine, keď nechcela jesť. Odvtedy XXXXX viac XXXXX neudrel. Teraz im XXXXX vyvoláva a vyhráža sa im rôznymi vecami, že ich zlikviduje, že veci v byte sú jeho a majú mu ich vrátiť. Kamaráti XXXXX videli ako jazdí autom okolo ich domu a schováva sa za kotolňou, sledoval ich. V minulosti sa bál, ale v súčasnosti sa ho nebojí, myslí si, že by im aj mohol niečo spraviť, keď sa vyhráža a chodí okolo domu. Pri vznesení obvinenia bol za poškodeného označený aj tento svedok, počas vyšetrovania však bolo ustálené, že nie je poškodeným, a preto bol vypočutý ako svedok.  

Zo znaleckého posudku psychologičky XXXXX k osobe mal. XXXXX vyplýva, že sa u neho prejavujú znaky psychickej lability a neuroticizmu, je poznačený disharmonickým rodinným prostredím, pri zmene rodinnej konštelácie sa dá predpokladať vzhľadom na vyvážené pozitívne vzťahy s matkou a súrodencami, že môže vyrovnať negatívne vplyvy na jeho vývin. Tendencia ku konfabulácii nezistená, výpoveď pred vyšetrovateľom je vierohodná. Znalkyňa neodporúča opakované výsluchy.  

Z rozsudku Okresného súdu  Bratislava V, sp. zn. 6C 45/02-166 zo dňa 28.4.2004, ktorým bolo rozvedené manželstvo obvineného a poškodenej vyplýva, že u oboch ide o manželstvo štvrté, obaja majú odlišné pohľady na zdroje konfliktov a ich riešenia. Manželstvo nebolo od počiatku dobré, viackrát sa pokúsili o obnovu spolužitia, vznikali medzi nimi konflikty. Týranie sa v tomto rozsudku nespomína. 

Zo zápisnice z posledného rozvodového pojednávania Okresného súdu  Bratislava V, sp. zn. 6C 45/02-166 zo dňa 28.4.2004, vyplýva, že poškodená vyhlásila, že napadnutia vyplývali z konfliktov, ktoré boli obojstranné.

Pre naplnenie formálnych znakov objektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb. sa vyžaduje, aby páchateľ v príčinnej súvislosti so svojím protiprávnym správaním spôsobil fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie u poškodenej osoby, z čoho možno vyvodiť záver, že nie každé, i dlhotrvajúce kopanie či bitie musí automaticky viesť k vyvodeniu trestnoprávnej zodpovednosti za spáchanie trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb., ak nedošlo k predpokladanému následku -  spôsobeniu fyzického utrpenia alebo psychického utrpenia, prejavujúceho sa u poškodenej syndrómom týranej ženy. Teda v prípade, že páchateľ svojím činom nespôsobil daný následok, nemožno hovoriť o spáchaní trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby.
 
Ako vyplýva z preukázaného stavu spáchaného skutku, najmä z výpovedí svedkov, poškodenej a znaleckého posudku XXXXX, konaním obvineného nebolo u poškodenej spôsobené také fyzické či psychické utrpenie, ktoré možno subsumovať pod trestnoprávnu zodpovednosť spočívajúcu v spáchaní trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb., a to najmä preto, že konanie obvineného nemalo takú intenzitu, ktorá by mala u poškodenej za následok syndróm týranej ženy.

Vzhľadom k vyššie uvedenému musím potom resultovať, že konaním obvineného XXXXX neboli naplnené formálne znaky predpokladané skutkovou podstatou trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a) ods. 2 písm. c), písm. d) Trestného zákona č. 140/1961 Zb., a teda v tejto veci nejde o trestný čin.

Taktiež som dospel k záveru, že vyššie uvedené konanie obvineného nevykazuje ani zákonné znaky inej skutkovej podstaty trestného činu. 

Podľa § 49 ods. 1, písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov sa priestupku proti občianskemu spolunažívaniu dopustí ten, kto  úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

Na základe  zdokumentovaných skutočností je nutné uviesť, že v danej veci konanie obvineného XXXXX napĺňa znaky skutkovej podstaty  priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb.  o priestupkoch  v znení neskorších predpisov, a je preto namieste zvažovať postup podľa § 214 Trestného poriadku - postúpenie veci ako priestupku.

Podľa § 20  zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky; nemožno ho tiež prejednať, prípadne uloženú sankciu alebo jej zvyšok vykonať, ak sa na priestupok vzťahuje amnestia.

Na základe  zdokumentovaných skutočností je nutné uviesť, že v danej veci konanie obvineného XXXXX napĺňa znaky skutkovej podstaty  priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb.  o priestupkoch  v znení neskorších predpisov. Avšak vzhľadom k tomu, že došlo k uplynutiu 2-ročnej premlčacej doby od spáchania priestupku, nie je možné vec postúpiť na ďalšie konanie v zmysle zákona o priestupkoch.

Vzhľadom na uvedené bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Peter Krajčovič
prokurátor