Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 59/12/5506	Martin, 18.7.2012
EEČ : 2-40-84-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Ohrozovanie mravnej výchovy mládeže podľa § 211 odsek 3 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 262/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu vo XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy, 
ako otec XXXXX, nar. XXXXX, ku ktorej má povinnosť dbať o jej všestranný vývoj, o sústavnú a dôslednú starostlivosť, o jej výchovu a výživu, vyplývajúcu mu zo Zákona o rodine, tieto svoje základné povinnosti zanedbával a tak vydal svoju dcéru nebezpečenstvu spustnutia tým, že jej umožnil viesť záhaľčivý život v školskom roku 2010/2011 tak, že XXXXX zanedbávala plnenie povinnej školskej dochádzky do Strednej odbornej školy obchodu a služieb v XXXXX, na ul. XXXXX, kde od mesiaca september 2010 do konca školského roka do 30.06.2011 celkovo vymeškala 492 vyučovacích hodín neospravedlnene. 

Podľa § 214 ods. 1 Tr. por.  p o s t u p u j e m    vec obv. XXXXX na prejednanie Obvodnému úradu vo XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy, pretože výsledky prípravného konania ukazujú, že nejde o trestný čin, ale že ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom podľa § 37 ods. 1 písm. b/ Tr. Zák. č. 596/2003 Zb. o štátnej správe v školstve a o školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov,

Odôvodnenie:
          Uznesením  povereného príslušníka OO PZ XXXXX, ČVS: ORP-XXXXX z XXXXX  bolo podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začaté trestné stíhanie  a podľa  § 206 ods. 1 Tr. por. vznesené obvinenie XXXXX  pre prečin ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods.1 písm. b/ Tr. zák. na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
              Po skončení vyšetrovania bol spisový materiál predložený na tunajšiu prokuratúru spoločne s návrhom na postúpenie veci podľa § 214 ods. 1 Tr. por.  obv. XXXXX.
              Preskúmaním spisového materiálu som zistila, že u obvineného vzhľadom na počet neospravedlnených hodín jeho dcéry je nevyhnutné predmetný skutok kvalifikovať ako skutok spáchaný závažnejším spôsobom konania - po dlhší čas a s poukazom na túto skutočnosť je skutok obvineného v ďalšom konaní kvalifikovaný ako prečin ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods. 1 písm. b/  aj ako ods. 3 písm.  a/ Tr. zák., na čo bol obvinený upozornený o zmene právnej kvalifikácie.
	Dňa 23.01.2012 bol k veci vypočutý obv. XXXXX, ktorý k veci uviedol, že o neospravedlnených hodinách svojej dcéry nevedel nič. Zo školy nedostal o tom žiadne oznámenie a nepovedala mu nič ani dcéra XXXXX a ani jeho manželka. Niekedy v prvom polroku školského roka mu telefonovala majsterka odborného výcviku, že dcéra nechodí na prax a že nemá kadernícky kufrík. On jej dal číslo telefónu na manželku, aby to spolu vybavili. Potom sa pýtal manželky, či to vybavila, a ona povedala, že áno. Okrem tohto telefonátu, ho nikto zo školy o ničom neinformoval. Neraz sa pýtal dcéry, či chodí do školy a ona hovorila, že áno. Určitý čas vozil dcéru do školy, no nebolo to moc často. Dcéra mu povedala, že bude so spolužiačkou radšej chodiť autobusom. On mal pocit, že ho zavádzala aj manželka aj dcéra. Toto zistil až od policajta, ktorý ho k veci v septembri 2011 vypočúval. Počas celého tohto obdobia o záškoláctve dcéry nič nevedel, doma nenašiel žiadnu poštu a ak niečo zo školy dostala manželka, tak mu o tom nič nepovedala. Všimol si, že keď mal napríklad dovolenku, manželka striehla na poštárku, aby o žiadnej pošte nevedel. Ona mala problém s braním pôžičiek od nebankových subjektov, o ktorých nevedel a preto si myslel, že striehne na poštárku.
	Dňa 23.01.2012 bola k veci vypočutá ako obvinená XXXXX, ktorá uviedla, že dcéra začala vymeškávať vyučovanie už v prvom polroku školského roka 2010/2011. Povedala jej, že išla do školy, ale že sa vrátila domov, lebo ju bolela hlava. Takto vymeškala 5 - 6 dní, ktoré jej ona ospravedlnila. V druhom polroku dcéra začala navštevovať svoju detskú lekárku, avšak ona nevedela o týchto návštevách. Odchádzala ako keby do školy a keď dostala razítko od lekárky, tak nešla na vyučovanie, ale išla ku priateľovi. Potom sa vracala domov, ako keby išla zo školy. Ona sa jej pýtala, že kvôli čomu bola u lekárky a dcéra jej povedala, že jej bolo zle, alebo ju bolelo hrdlo. Vždy mala od lekára na jeden týždeň ospravedlnenie a ona toto zatiaľ neriešila. Potom jej prišlo prvé oznámenie zo školy na zdokladovanie ospravedlneniek za vymeškané hodiny. Následne bola v škole, zdokladovali ospravedlnenky a tých pár dní, ktoré dcéra nemala ospravedlnené, jej ona ospravedlnila sama. Potom spoznala priateľa a sestra jej žalovala, že tam výdava často chodiť dcéru v dopoludňajších aj v popoludňajších hodinách, kedy dcéra mala znova prax. Potom sa dcéry opýtala, že načo tam chodí a prečo nechodí do školy a táto jej odpovedala, že ju to tam nebaví a povedala jej, že tam býva jej priateľ. Potom jej prišiel zo školy papier, že dcéra neprospieva na polroka z piatich, či šiestich predmetov a už tam mala aj neospravedlnené hodiny. Ona potom telefonovala do školy a triedna učiteľka jej uviedla, že musí v druhom polroka pridať, aby skončila aspoň na štvorky. Manželovi o prvom a ani druhom oznámení nič nepovedala.  Jej sestra však žalovala toto aj jej mužovi a tak ju ten potom začal do školy občas voziť autom. On ju pred školu doviezol a dcéra sa mu potom priznala, že ako ju vyložil, tak do školy nešla, ale sa vrátila späť do Vrútok autobusom k priateľovi. Druhý polrok už dcéra do školy vôbec nechodila a ona o tom vedela. Ona dcére dohovárala, pričom táto jej povedala, že aj tak neprejde do druhého ročníka, že nemá žiadne známky a má „kopec vymeškaných hodín, s tým, že doniesla papier domov na opravné skúšky. Jednalo sa o všetky predmety. Na prvé opravné skúšky išla, na ďalšie jej povedala, že ide a keď sa jej spýtala, ako skončila, či prešla, jej povedala, že nevie, lebo že ide aj zajtra a že potom jej povedia výsledok. Potom na tretí deň jej povedala, že tam bola, že skúšky nespravila, lebo že sama sa im priznala, že sa neučila, že by neprešla. V súčasnej dobe je dcéra evidovaná na Úrade práve vo Vrútkach, pretože doniesla papier na opakovanie prvého ročníka, do školy nastúpila, štúdium ukončila tak, že v jedenástom mesiaci roka 2011 bola zo štúdia vylúčená s tým, že môže pokračovať, ale až od ďalšieho septembra. Ona si myslí, že dôvodom boli opäť vymeškané hodiny.
          Na obv.  XXXXX bol podaný  návrh na podanie obžaloby zo strany povereného príslušníka PZ.	
          K veci bola ako svedok vypočutá XXXXX, ktorá uviedla, že občas sa jej nechcelo sedieť v škole a odchádzala odtiaľ z posledných vyučovacích hodín. Ona si sama podpisovala omluvenky. Rodič mohol počas polroka päťkrát napísať ospravedlnenku a potom musela mať potvrdenie od lekára. Preto začala chodiť k lekárke. Doma nezostávala, nechodila ani do školy, chodievala k svojmu priateľovi. Rodičom to nepovedala a takto to pokračovalo aj v druhom polroku školského roka 2010 - 2011. Dôvodom jej nechodenia do školy bol kadernícky kufrík, ktorý nemala a keď mamu požiadala vždy na výplatu o jeho zakúpenie, tak ona jej povedala, že nevie, či jej to výjde, že musí zaplatiť iné veci. Ona vie o tom, že mama mala problémy s exekútormi. Otcovi o kaderníckom kufríku, nič nehovorila, pretože sa ho bála. Mame sa potom priznala, že nechodí do školy. Mama sa jej pýtala, že kde chodila a ona jej povedala, že k priateľovi. Mama začala na ňu „zjapať, pýtala sa, či má omluvenky a sama jej nejaké napísala a potom išli aj ku jej doktorke MUDr. XXXXX, ktorá jej nejaké hodiny na požiadanie maminy ospravedlnila. Otcovi o tom nič nehovorili. Oco ju vozieval do školy autom, ale ako odišiel , ona nastúpila na autobus a išla späť ku svojmu priateľovi. Odtiaľ prišla domov, ako keby zo školy. Otec zistil, že nechodí do školy až tesne pred koncom školského roka 2010/2011. Zistil to, keď sa spýtal, kde má vysvedčenie. Ona mu povedala, že prepadla a z troch predmetov bude robiť skúšky. On jej toto uveril. Mame povedala to isté. Skúšky mala robiť zo siedmich predmetov, lebo nechodila do školy. V auguste 2011 išla na skúšky, kde povedala, že nič nevie a odpovedať nebude. Dali jej teda novú žiadosť na nastúpenie do prvého ročníka. Mame to doma povedala, no otcovi sa zo strachu nepriznala. O tom, že vymeškávala školu, sa otec dozvedel až od policajtov a to už v novom školskom roku. Jemu to nepovedala nikdy preto, lebo sa ho bála.  Otcovi hovorila mamina sestra, že nechodí do školy, avšak otec jej to neuveril.
	Svedkyňa XXXXX vypovedala, že XXXXX neukončila prvý ročník štúdia a preto jej bolo povolené opakovanie ročníka. Ona prevzala triednictvo po pani profesorke XXXXX a to až v opakovanom ročníku XXXXX. S rodičmi žiačky nikdy do osobného kontaktu neprišla a podľa triednej knihy vykazovala v školskom roku 2010/2011 v prvom polroku 5 neospravedlnených absencií a v druhom polroku až 487 neospravedlnených hodín. 
	XXXXX. XXXXX, ktorá pracuje ako všeobecný lekár pre deti a dorast v ambulancii vo Vrútkach, vypovedala, že pani XXXXX ju požiadala o dodatočné ospravedlnenie vymeškaných hodín a to v období od 07.03 do 11.03. 2011 a od 21.03.2011 do 25.03.2011. Povedala jej, že či by nebola taká láskavá, a termíny jej ospravedlnila. Nič jej za toto neponúkla a keďže ju ona pozná ako slušnú osobu a s ňou ani s jej deťmi nemala žiadne problémy, tak jej vyhovela a na tieto termíny jej ospravedlnenia napísala.
	Svedkyňa XXXXX vypovedala, že na základe podnetu triednej učiteľky XXXXX, ona ako výchovný poradca obvyklým spôsobom vyrozumela zákonných zástupcov žiačky o neplnení povinnej školskej dochádzky. Rodičia boli vyzvaní na ospravedlnenie absencie a mali sa ku nej dostaviť alebo sa dostaviť k triednemu učiteľovi na ospravedlnenie absencií a zabezpečiť, aby ich dcéra navštevovala školu. Rodičia však na výzvy nereagovali. Dokonca má vedomosť, že neprišli ani za triednym učiteľom. S rodičmi XXXXX sa ona nikdy nestretla. Ku spisu doložila aj prezenčné listiny z rodičovského združenia, z ktorých je zrejmé, že rodičia sa na týchto nezúčastnili.
            V spisovom materiáli sa tiež nachádza kópia prezenčnej listiny z plenárneho rodičovského zasadnutia, výpis z triednej knihy, katalógový list žiačky, vysvedčenie, rozhodnutie o uložení pokarhania riaditeľom školy, oznámenie školy o neúčasti na vyučovaní, kópia protokolu o skúške, ako aj rozhodnutie Mesta XXXXX o uložení pokarhania XXXXX a XXXXX za priestupok podľa § 37 ods. 1 Zák. č. 596/2003 Zb. o štátnej správe v školstve a o školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov, kde zanedbávali starostlivosť o povinnú školskú dochádzku svojho syna XXXXX, nar. 18.09.1996.
Prečinu ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211ods. 1 písm. b/, ods. 3 písm. a/ Tr. zák. sa dopustí ten, kto vydá, čo aj z nedbanlivosti, osobu mladšiu ak 18 rokov nebezpečenstvu spustnutia tým, že umožní jej viesť záhaľčivý alebo nemravný život a spácha taký čin závažnejším spôsobom konania.
	Trestný čin je protiprávny čin, ktoré znaky sú uvedené v Trestnom zákone, ak tento zákon neustanovuje inak.
	Trestný čin je kategóriou trestného práva hmotného vyjadrenou súhrnom zákonných znakov, ktoré ustanovujú a vyjadrujú ktoré konanie je trestným činom. Trestný zákon ustanovuje, že trestným činom je zavinené konanie trestne zodpovednej osoby, ktorého znaky sú obsiahnuté v osobitnej časti v konkrétnej skutkovej podstate. Zákonnými znakmi skutkovej podstaty sú 4 skupiny znakov určujúce subjekt, subjektívnu stránku, objekt a objektívnu stránku. Všetky zákonné znaky sú obsiahnuté v jednotlivých základných skutkových podstatách a niektoré z nich sú aj všeobecne upravené vo všeobecnej časti. Všetky zákonné znaky trestného činu musia byť naplnené súčastne inak nejde o trestný čin, aj keby išlo o protiprávne konanie.
	Subjekt predstavuje trestne zodpovedná fyzická osoba, ktorá svojím konaním naplnila ostatné znaky trestného činu. Trestný zákon ju označuje ako páchateľ trestného činu, spolupáchateľ a účastník.
	Subjektívna stránka zahrňuje znaky vzťahujúce sa na psychiku páchateľa ako vnútorný vzťah k jeho konaniu a následku. Najvýznamnejší z nich je zavinenie, ktoré ma formu úmyslu alebo nedbanlivosti.
	Zavinenie je obligatórnym znakom subjektívnej stránky a je nevyhnutné pre naplnenie akejkoľvek skutkovej podstaty trestného činu.
Pri naplnení zákonných znakov skutkovej podstaty prečinu ohrozovania  mravnej výchovy mládeže prichádza do úvahy zavinenie či už úmyselné, ale aj nedbanlivostné.
	        Podľa § 15 Tr. zák. trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ:
písm. a/  chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo 
písm. b/ vedel, že svojim konaním môže takéto porušenie alebo ohrozenie spôsobiť,  a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený.
	       Zavinenie je vybudované na dvoch zložkách a to vedomostnej a vôľovej, pričom podľa stupňa naplnenia vôľovej zložky rozlišujeme úmysel priamy alebo nepriamy. Vedomostná zložka je v obidvoch prípadoch rovnaká. 
           Pri priamom úmysle páchateľ chce spôsobiť porušenie alebo ohrozenie chráneného záujmu. Chcenie sa chápe ako najvyšší prejav vôle. 
          Pri nepriamom úmysle páchateľ priamo nechcel spôsobom uvedenom v Trestnom zákone porušiť  alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, súčasne je však uzrozumený s tým, že takéto porušenie alebo ohrozenie nastane.
          Podľa § 16 Tr. zák. trestný čin je spáchaný z nedbanlivosti, ak páchateľ: 
písm. a/  vedel, že môže spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, ale bez primeraných dôvodov sa spoliehal, že také  porušenie alebo ohrozenie nespôsobí, alebo
písm. b/  nevedel, že svojim konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, hoci o tom, vzhľadom na okolnosti a na svoje osobné pomery vedieť mal a mohol.
		Pri nedbanlivosti je daná len vedomostná (intelektuálna zložka) zavinenia. Pri nedbanlivostnom zavinení, na rozdiel od úmyselného zavinenia páchateľ nechce spôsobiť následok  predpokladaný trestným činom, ani s jeho spôsobením nesúhlasí.
	 	Podľa stupňa, resp. prítomnosti vedomostnej zložky zavinenia rozlišujeme nedbanlivosť:
a/ vedomú
b/ nevedomú
	 	 Vedomá nedbanlivosť zahŕňa vedomosť páchateľa o možnosti spôsobenia následku, ktorý páchateľ síce nechcel spôsobiť, avšak bez primeraných dôvodov sa spolieha, že následok nenastane.
		Nevedomá nedbanlivosť nezahŕňa vedomosť páchateľa, avšak páchateľ vedieť mal a mohol, že svojim konaním môže porušiť alebo ohroziť záujem chránený Trestným zákonom.  Táto povinnosť, resp. možnosť vedomostí je súčasne podmienená okolnosťami prípadu a osobnými pomermi páchateľa.        
Z výpovede XXXXX jednoznačne vyplýva, že tento nemal absolútne žiadnu vedomosť o neospravedlnených hodinách svojej dcéry, žiadne oznámenie ani informáciu zo školy nedostal, matka dieťaťa ako aj dcéra jemu nič o vymeškávaní nepovedali. Dokonca sám vozil určitý čas dcéru do školy a nemal dôvod myslieť si, že táto v škole nie je, že do školy vôbec nešla. Doma nemal zo školy žiadnu poštu  a iba jeden krát počas školského roka mu volala majsterka odborného výcviku, že dcéra nechodí na prax a on len jej dal telefónne číslo na manželku, aby to spolu vybavili a táto mu uviedla, že celá vec je už v poriadku. Taktiež manželka obvineného XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že o oznámeniach zo školy o vymeškávaní ich dcéry manželovi nič nepovedala. Dcéra XXXXX uviedla, že o vymeškaní rodičom nič nehovorila, otec si myslel, že do školy chodí, do školy ju vozil autom skoro každý deň, no hneď ako odišiel autom do roboty, ona nastúpila na autobus a išla späť do Vrútok, ku svojmu priateľovi. Otec toto všetko zistil až tesne pred koncom školského roka 2010/2011. O tomto mu nič nepovedala preto, lebo sa ho bála.
Vycházajúc z vyššie uvedeného v danom prípade nemožno považovať skutok obvineného ako trestný čin, pretože absentuje akékoľvek zavinenie, či už úmyselné, alebo nedbanlivostné. 

Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia  a pohnútku páchateľa, je jeho závažnosť nepatrná. 
S poukazom na všetky okolnosti prípadu mám za to, že vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, ako aj okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný a mieru zavinenia, tiež pohnútku páchateľa, je závažnosť konania obvineného nepatrná a preto v danom prípade skutok obvineného nemožno posúdiť ako trestný čin
Skutok obvineného vykazuje znaky priestupku podľa § 37 ods. 1 písm. b/ Tr. Zák. č. 596/2003 Zb. o štátnej správe v školstve a o školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov,
              Zároveň poukazujem aj na osobu obvineného, ktorá doposiaľ nemá záznam v registri priestupkov a  podľa odpisu z registra trestov je osobou netrestanou, čiže bezúhonnou, ktorá viedla a aj v súčasnej dobe vedie riadny život.
	Vzhľadom na vyššie uvedené som toho názoru, že vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti v tejto trestnej veci by nezodpovedalo  zistenému skutkovému stavu a zákonu.
               V zmysle § 214 ods. 1  Tr. por. prokurátor  postúpi vec  inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania ukazujú, že nejde o trestný čin, 
ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom, alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol  byť prejednaný v disciplinárnom konaní.
    
               S poukazom na všetky tieto skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Soňa Repáňová
prokurátorka