Okresná prokuratúra Pezinok 
Šenkvická cesta 5, 902 01 Pezinok 	

Sp. zn. : 1 Pv 1179/08/1107	Pezinok, 16.5.2012
EEČ : 2-14-84-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol. 
Prečin:	ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 218/2007 Zbierky zákonov a iné trestné činy

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Pezinok
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
v Senci v Súkromnom liečebno-výchovnom sanatóriu na XXXXX, kde boli zamestnaný ako vychovávatelia v doposiaľ nezistenom čase v mesiaci apríl 2008 fyzicky napadli poškodeného chovanca XXXXX, a to tým spôsobom, že najprv ho obvinený XXXXX na chodbe budovy v prítomnosti iných osôb udrel palicou po chrbte a aj po prednej strane stehna ľavej nohy a neskôr ho spoločne s obvineným XXXXX, po tom, čo ho našli na dvore sanatória fajčiť a po slovách poškodeného, že to čo ho udrel palicou sa bude riešiť napadli a to tým spôsobom, že obvinený XXXXX ho udrel otvorenou dlaňou do oblasti tváre, následne sa poškodený dal na útek, avšak sa potkol, obvinený XXXXX ho dobehol a začal ho kopať a udierať do rôznych častí tela, pričom mu hovoril, že ho zabije, ešte viac ho zabije, keď niekde niečo povie, urobil pre neho len dobre a takto sa mu odmeňuje, následne sa k nemu pridal aj obvinený XXXXX, ktorý poškodeného tiež kopal a udieral päsťami do rôznych častí tela a po tom, čo si obvinení všimli, že ich cez okno triedy pozorujú ostatní chovanci, tak poškodeného chytili za golier a odtiahli pred vchod do budovy, kde pokračovali v bití poškodeného, čím poškodený utrpel opuch ľavej časti hlavy v oblasti čela, modriny na chrbte a na nohe,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ, uznesením sp. zn. ORP-XXXXX-2008 zo dňa 07.05.2008 v zmysle § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre pokus prečinu ublíženia na zdraví spolupáchateľstvom  podľa §14, §20, §156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák., prečin výtržníctva spolupáchateľstvom podľa §20, §364 ods. 1, ods. 2 písm. b/  Tr. zák. a prečin nebezpečného vyhrážania podľa §360 ods. 1, ods. 2 písm. a/, písm. b/ Tr. zák. a XXXXX pre pokus prečinu ublíženia na zdraví spolupáchateľstvom  podľa §14, §20, §156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák. a prečin výtržníctva spolupáchateľstvom podľa §20, §364 ods. 1, ods. 2 písm. b/  Tr. zák. na vyššie uvedenom skutkovom základe.

Dňa 03.04.2012 predložil vyšetrovateľ PZ prokurátorovi v zmysle § 209 ods. 1 Tr. por. vyšetrovací spis s návrhom na zastavenie trestného stíhania v zmysle §215 ods. 1 písm. b/ Tr. por., nakoľko skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Preskúmaním kompletného spisového materiálu, zadokumentovaných dôkazov jednotlivo ako aj v ich vzájomnej súvislosti som dospel k záveru, že návrh vyšetrovateľa PZ  je dôvodný.
 	
Obvinený XXXXX dňa 03.06.2008 do zápisnice o výsluchu obvineného uviedol, že k veci odmieta vypovedať a vypovedať bude v prítomnosti svojho zástupcu, ktorého meno dodatočne oznámi.
Dňa 16.06.2008 obvinený XXXXX k veci uviedol, že v deň skutku bol na dvore spolu s treťou skupinou, pričom zastupoval kolegu XXXXX. Na zemi našiel suchý konárik a začal si strúhať píšťalku. Následne išiel do budovy a chovanci išli do izieb. Neskôr našiel poškodeného na izbe fajčiť, zavolal si ho k zborovni a udelil mu pokarhanie, na čo poškodený zvýšil hlas a vulgárne mu nadával, taktiež sa mu vyhrážal. Obvinený mal pri sebe konárik o hrúbke asi 1 cm, dlhý asi 30 cm a poškodeného udrel týmto konárikom po topánkach, pričom konárik sa zlomil. Uvedené  videl aj vedúci výchovy XXXXX. Poškodený s veľkým hukotom odišiel na izbu a on mu napísal pokarhanie. Následne im prišla inému chovancovi návšteva a preto poprosil kolegu XXXXX aby zobral aj jeho skupinu na opakovanie učiva, lebo on musel vypísať priepustku a chcel konzultovať s rodičmi iného chovanca nejaké veci. Potom išiel po dvore k budove školy a videl poškodeného ako pred budovou fajčí, išiel k nemu, pričom poškodený na neho najprv slovne zaútočil, že ho zabije a potom ho udrel do tváre. Na krik vyšiel aj druhý vychovávateľ XXXXX, ktorý dal poškodenému facku a následne mu aj obvinený dal facku. Poškodený začal utekať smerom k stromu, avšak spadol, bol v úplnom amoku.  Poškodený zostal vonku, obvinený spolu s druhým vychovávateľom išli do budovy. Poškodený ho udrel opakovane päsťou pravej aj ľavej ruky. Keď poškodeného obvinený zdvíhal zo zeme, je možné že ho udrel, avšak nepamätá si s určitosťou. Svoje konanie ľutuje, zvažuje odchod zo zariadenia, nakoľko má strach z chovancov, nie je fyzicky zdatný a argumenty na chovancov neplatia. 

Obvinený XXXXX dňa 16.06.2008 k veci uviedol, že na dvore sanatória počul krik, pričom on učil vo svojej triede, vyšiel na dvor a videl ako poškodený udrel obvineného XXXXX do tváre, následne ich od seba odtrhol, dal poškodenému facku, poškodený sa rozbehol a asi po 5-tich metroch sa potkol a spadol na zem. Obvinený XXXXX sa ho pokúšal zdvihnúť, avšak poškodený bol agresívny a vznikol ďalší incident, poškodený vychovávateľovi vulgárne nadával. Obaja obvinený potom zodvihli poškodeného zo zeme a vtedy poškodený obvineného udrel lakťom do brady a povedal mu, že ho zabije. Obvinený to nezvládol, chlapca dvakrát kopol, avšak len do nohy. Poškodenému a ospravedlnil, že mu je to ľúto, poškodený ospravedlnenie prijal a podali si ruky. Rodičia poškodeného mu skutok odpustili a ospravedlnil sa im. 

Poškodený XXXXX dňa 02.05.2008 do zápisnice o výsluchu poškodeného uviedol skutočnosti tak, ako je to uvedené v skutkovej časti tohto uznesenia. Uviedol, že robil zle, vychovávateľ vytiahol palicu, on sa mu len smial. Vychovávateľ ho touto palicou udrel dvakrát po chrbte a raz po stehne ľavej nohy, palica sa zlomila. Po obede fajčil pred školou, zbadal ho vychovávateľ  XXXXX, nič mu nehovorila vošiel do budovy. V budove povedal druhému vychovávateľovi - XXXXX, že fajčil pred budovou. Poškodený povedal XXXXX, že to čo ho udrel palicou, sa bude ešte riešiť. Následne mu dal XXXXX facku za to, že fajčil a následne na neho  vybehol XXXXX. Poškodený začal utekať, avšak sa potkol. XXXXX k nemu pribehol a keď ležal na zemi, tak ho kopal do hlavy asi 2-krát, 20-krát do chrbta. Bil ho asi 15 minút a hovoril niečo v tom zmysle, že ho zabije ak niečo povie a povedal mu, že pre poškodeného robí len dobre a že on sa mu takto odmeňuje. Poškodený kričal silno od bolesti. Obvinení odišli do triedy a poslali XXXXX a XXXXX a ešte jedného aby mu pomohli ísť dnu. Po bitke mal na chrbte modriny a na stehne mal modrinu od palice. Na hlave nemal žiadne zranenia okrem hrče na ľavej strane čela. Útok videla celá skupina, asi 12 osôb, pretože boli v okne. Kamaráti mu hovorili, že ho mal kopnúť aj XXXXX. 

K veci bola vypočutá poškodená XXXXX, ktorá uviedla, že trestné oznámenie nepodávala. V polovici mesiaca apríla 2008 ju syn prezváňal  liečebného sanatória v Senci, zavolala mu a on jej povedal, že od dvoch vychovávateľov dostal bitku a že má na chrbte modriny. Plakal do telefónu, vravel že išiel po chodbe a vychovávateľ ho udrel palicou po chrbte a ešte  po obede ho napadli dvaja vychovávatelia a zbili ho. Preto si vypýtala k telefónu vychovávateľa, ktorý mal v ten večer službu a ten jej povedal, že na chrbte naozaj jej syn má. Keď volala na druhý deň, telefón jej zodvihol iný vychovávateľ a povedal jej, že na chrbte nič nemá. Volala aj z nejakou pedagogičkou alebo psychologičkou a tá jej povedala, že synovi na chrbte nič nevidela. Následne volala riaditeľke, tá jej povedala, že o ničom nevie ale že to zistí. Na ďalší deň jej volala opäť a povedala jej že sa nič nestalo, že jej syn dostal iba pár faciek. Potom bol pokoj, syn jej volal aby s tým nič nerobila, že by z toho mohol mať problémy keď sa to prevalí. Až neskôr sa dozvedela, že sa vedie trestné stíhanie, nevie ani kto ho inicioval. Vie, že jej syn nie je neviniatko, preto ho aj do sanatória dala, vie si predstaviť že možno obvinených na chodbe provokoval, ale to im nedáva právo takto ho zbiť. Syna tam umiestnila, lebo ho nezvládala a nezvládali to ani v škole. Ani nechcela, aby sa táto vec vyšetrovala, chcela len to aby sa to už neopakovalo. Záverom uviedla, že keď už sa trestné stíhanie začalo, nech sa to riadne vyšetrí, škoda jej žiadna nevznikla. 

V konaní boli vypočutí svedok mal. XXXXX, mal. XXXXX, mal. XXXXX, mal XXXXX, ml. XXXXX, ml. XXXXX, ml. XXXXX, ktorí boli taktiež chovancami v uvedenom sanatóriu. Ich výpovede v podstate zhodne podporujú výpoveď poškodeného, avšak v mnohých konkrétnych okolnostiach  priebehu skutku sa líšia. Rozpory sú predovšetkým v intenzite útoku obvinených, dĺžke trvania útoku a taktiež v spôsobe použitia palice a jej rozmerov. 
K veci bola dňa 26.05.2008 vypočutá svedkyňa XXXXX, ktorá k veci uviedla, že o incidente medzi poškodeným XXXXX a vychovávateľmi XXXXX a XXXXX sa dozvedela z písomného hlásenia vychovávateľov o mimoriadnej udalosti. Uvedené hlásenie jej zanechali v zborovni, čo je bežný postup. Hlásenie si prečítala a oslovila vychovávateľov, aby jej podali vysvetlenie, dohodli si termín na stredu. Deň pred plánovaným stretnutím bola do ich ústavu objednaná prokurátorka z Pezinka, ktorá robila pohovor s chovancami. Prokurátorka si vybrala 8. triedu a pohovor robila s chovancami osamote. Po vykonaní pohovoru sa pýtala prokurátorky, či je všetko v poriadku, na čo jej odpovedala že áno a odišla preč. Nasledovný deň, teda stredu, prišli pracovníci polície a pýtali si chovancov k výsluchu. Po výsluchoch za ňou prišiel XXXXX, ktorý jej oznámil, že sa chce rozprávať s vyšetrovateľkou, lebo to celé spískal XXXXX, ktorý sa do všetkého stará. 

Dňa 07.11.2008 bol k veci vypočutý svedok XXXXX, k veci uviedol, že počas incidentu pred zborovňou, bol v miestnosti zborovne a poškodený XXXXX bol na chodbe. Po tom ako počul krik, prišiel obvinený XXXXX do zborovne, bol nervózny. Následne XXXXX XXXXX povedal, nech ide preč, XXXXX začal obvinenému odporovať. Obvinený XXXXX to nezvládol, zobral palicu, ktorá bola pri stene, bol to konár hrubý asi 2 cm a povedal XXXXX nech odíde, inak tú palicu použije. V priebehu okamihu sa obaja rozbehli a obvinený ho v behu trafil palicou po päte a palica sa zlomila. Obvinený potom povedal poškodenému, aby išiel do izby, lebo sa neovládne, XXXXX mu na to odpovedal niečo v tom zmysle, počkaj keď budeš vonku.  K inému incidentu sa vyjadriť nevie, nakoľko nič nevidel. 

Dňa 16.05.2008 bol v zmysle § 142 ods. 1 Tr. por. do konania pribratý vyšetrovateľom znalec z odboru zdravotníctvo - odvetvie klinická psychóza detí a dospelých XXXXX. Dňa 12.10.2008 uvedená znalkyňa vyhotovila znalecký posudok č. 57/2008, z ktorého záverov okrem iného vyplýva, že výpoveď mladistvého XXXXX je vierohodná v konštatovaní, že skutok sa stal. Intenzitu úderov a bolestínske správanie poškodený dramatizuje a zveličuje s egocentrickým využitím na manipuláciu rodičov smerujúcich k odchodu z uvedeného ústavu. Poškodený má sklon konfabulovať, tendenciu konfabulovať osvedčil nielen v psychodiagnostických testoch, ale aj v reálnych konfliktoch, ktoré vyvolá, ale ich zdôvodnenie pripíše inému. Fabulácie používa v manipulovaní s rodičmi. Poškodený nie je schopný pochopiť prežité skutočnosti v plnom rozsahu a so všetkými dôsledkami. Vlastnosti poškodeného sa po spáchaní skutku nezmenili, pretrváva nízka pohotovosť k impulzívne-agresívnym reakciám, je neúmerne pohotový a neprimeraný k provokácii. U poškodeného je vysoký predpoklad sociopatického vývinu s kriminogénnymi prvkami. 

Vyšetrovateľ do spisového materiálu zabezpečil listinné podklady, teda okrem vyššie uvedeného znaleckého posudku aj posudky na poškodeného z uvedeného sanatória, individuálne hodnotenie poškodeného, ktoré je negatívne, výsledok pedagogicko-psychologickej poradne, z ktorého záveru vyplýva, že osobnosť poškodeného je emociálne a sociálne labilná, agresívne prejavy, zníženia kritičnosť, absencia vnútornej motivácie, záznamy vychovávateľov k správaniu poškodeného v sanatóriu, hodnotenie poškodeného zo Základnej školy, kde bol žiakom 4.C triedy v Žiari nad Hronom, ktoré je negatívne, žiadosť o umiestnenie poškodeného na dobrovoľný pobyt do sanatória, kde rodičia uviedli, že trpí závažnými prejavmi porúch správania, záznamy policajtov OR PZ Bratislava - okolie.

Na podklade pokynu prokurátorky tunajšej prokuratúry zo dňa 18.12.2008 bola do konania vyšetrovateľom  v zmysle § 142 ods. 1 Tr. por. opätovne pribratá znalkyňa XXXXX - znalec z odboru zdravotníctvo - odvetvie klinická psychóza detí a dospelých. Znalkyňa vypracovala dňa 28.09.2009 Znalecký posudok č. 34/2009, v ktorom znalkyňa posudzovala osoby XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX a ich svedecké výpovede. Ide o osoby, ktoré boli v čase spáchania skutku chovancami v Súkromnom liečebno-výchovnom sanatóriu v Senci. Účelom znaleckého posudku bolo posúdenie, overenie vierohodnosti  svedeckých výpovedí mladistvých, ich sklon ku konfabulácii a k spôsobilosti chápať zmysel prežitých skutočností. Zo záverov znaleckého posudku okrem iného vyplýva, že boli zistené rozdiely vo vnímaných a reprodukovaných skutočnostiach, bola zistená gradácia agresívneho konania oboch vychovávateľov. Napríklad svedok XXXXX uviedol, že išlo o boxovanie do hlavy, kopanie do ležiaceho tela, ďalej poukázala na nepresnosti vo vnímaní času trvania útoku, ako aj v rozsahu zranení. Pravdivosť výpovedí maloletých a mladistvých svedkov hodnotí ako zníženú, ich všeobecná vierohodnosť je znížená aj ich dissociálnym vývinom a špecifickú vierohodnosť ovplyvňuje negatívny vzťah svedkov k obvineným. Sklon konfabulovať sa u svedkov preukázal porovnaním obsahu jednotlivých výpovedí. Dohoda o obsahu výpovedí medzi svedkami a poškodeným je pravdepodobná a svedčí pre prítomnosť konfabulačných prvkov vo výpovediach svedkov opakujúcich sa len s malými obmenami. Psychologické vyšetrenia poškodeného a svedkov XXXXX a XXXXX poukazujú na skutočnosť, že situáciu vnímajú a hodnotia jednostranne, bez porozumenia širším súvislostiam.
Znalkyňa dňa 22.04.2010 vypracovala Dodatok k znaleckému posudku č. 34/2009, z ktorého vyplýva, že výpovede svedkov sú pestro fabulované a výpoveď XXXXX považuje za nevierohodnú. U svedkov bol zistený sklon ku konfabulácii, dohoda o výpovedi  medzi XXXXX a XXXXX je vysoko pravdepodobná.

Na obvinených boli zabezpečené správy o povesti, z ktorých vyplýva, že obvinení sú hodnotení pozitívne. Obvinení nemajú záznam v registri priestupkov. Obvinený XXXXX nemá záznam v registri trestov, obvinený XXXXX má 1 záznam v registri trestov, bol Okresným súdom Bratislava III dňa 18.11.2003, sp. zn. 5T 166/03 uznaný vinným zo spáchania nedbanlivostného trestného činu ublíženia na zdraví podľa § 224 ods. 1, ods. 2 Tr. zák. č. 140/1961 a bol mu uložený podmienečný trest odňatia slobody na osem mesiacov so skúšobnou dobou v trvaní osemnásť mesiacov a zároveň mu bol uložený trest zákazu činnosti viesť motorové vozidlá na dva roky. Na obvineného sa hľadí ako by nebol odsúdený. Z pracovných posudkov na obvinených vyplýva, že plnenie ich pracovných povinností bolo na vysokej úrovni. 

Podľa §14 ods. 1 Tr. zák. pokus trestného činu je konanie, ktoré bezprostredne smeruje k dokonaniu trestného činu, ktorého sa páchateľ dopustil v úmysle spáchať trestný čin, ak nedošlo k dokonaniu trestného činu.
	Podľa §20 Tr. zák. ak bol trestný čin spáchaný spoločným konaním dvoch alebo viacerých páchateľov (spolupáchatelia), zodpovedá každý z nich, ako keby trestný čin spáchal sám.
	Podľa §156 ods. 1 Tr. zák. kto inému úmyselne ublíži na zdraví, potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až dva roky.
Podľa §156 ods. 2 Tr. zák. odňatím slobody na jeden rok až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku na chránenej osobe.
	Podľa §360 ods. 1 Tr. zák. kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu, potrestá sa odňatím slobody až na jeden rok.  
	Podľa §360 ods. 2 písm. a/  Tr. zák. odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 závažnejším spôsobom konania.
Podľa §360 ods. 2 písm. b/  Tr. zák. odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 na chránenej osobe.
Podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Tr. zák. kto sa dopustí slovne alebo fyzicky, verejne alebo na mieste verejnosti prístupnom hrubej neslušnosti alebo výtržnosti najmä tým, že napadne iného.
Podľa §364 ods. 2 písm. b/ Tr. zák. odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 závažnejším spôsobom konania.

V zmysle § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por., prokurátor zastaví trestné stíhanie ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Vyhodnotením zabezpečených dôkazov jednotlivo i v ich súhrne možno konštatovať, že výsledky vyšetrovania poskytujú také dôkazy, ktoré odôvodňujú postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku, nakoľko skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci, nakoľko obvinení svojím konaním nenaplnili znaky skutkových podstát prečinov tak ako je to uvedené v §14, §20, §156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák., §20, §364 ods. 1, ods. 2 písm. b/  Tr. zák. ani v §360 ods. 1, ods. 2 písm. a/, písm. b/ Tr. zák. 

 V súvislosti s pokusom prečinu ublíženia na zdraví v zmysle  §14, §20, §156 ods. 1, ods. 2 písm. a/ Tr. zák konštatujem, že doposiaľ zistený skutkový stav nenasvedčuje k tomu, že obvinení by mali úmysel poškodenému ublížiť na zdraví tak ako to je uvedené v predmetnom ustanovení. Je potrebné konštatovať, že v čase inkriminovaného skutku skutočne došlo k konfliktu, ktorý bol najpr verbálneho konfliktu a následne výustil do fyzického ataku, avšak konanie obvinených nebolo natoľko závažné aby ho bolo možné posudzovať ako trestný čin. K uvedenému prečinu ako aj k prečinu nebezpečného vyhrážania dodávam, že z výpovedí poškodeného ako aj obvineného vyplýva, že obvinený uviedol poškodenému, „že ho zabije, ešte viac ho zabije, keď niekde niečo povie, urobil pre neho len dobre a takto sa mu odmeňuje, pričom je možné považovať za preukázané, že zmyslom tejto vety nebolo vyhrážať sa poškodenému smrťou, ale išlo skôr o konštatovanie obvineného, ktorý konal v silnom rozrušení spôsobenom konaním /provokáciami/ poškodeného, že sa snaží obvinenému pomáhať a on svojím správaním neguje všetku jeho snahu. Je potrebné dodať, že existuje len veľmi úzka hranica pri posudzovaní rozdielov konania napĺňajúceho znaky  pokusu prečinu ublíženia na zdraví a priestupku proti občianskemu splunažívaniu. Práve v uvedenom prípade vzhľadom na závažnosť konania, ktorá bola v prípravnom konaní ustálená sa prikláňam ku kvalifikácii skutku práve v zmysle §49 Zákona č. 372/1990 Z.z. o priestupkoch v znení neskorších predpisov /ďalej len zákon o priestupkoch/, pod ktoré je potrebné subsumovať jednak konanie v súvislosti so všetkými prečinmi, ktoré sú obvineným kladené za vinu. K prečinu podľa §20, §364 ods. 1, ods. 2 písm. b/  Tr. zák. dodávam, že táto kvalifikácia sa javí ako absolútne neustálená už od počiatku trestného konania, nakoľko celé konanie obvinených bolo už obsiahnuté v ostatných dvoch skutkových podstatách iných prečinov. Prvotným a najpodstatnejším dôvodom, prečo konanie obvinených nemožno kvalifikovať ako prečin výtržníctva je ten, že svojho konania sa nedopustili v úmysle spáchať hrubú neslušnosti alebo výtržnosť verejne alebo na mieste verejnosti  prístupnom.
Podstatným pre rozhodnutie boli aj znalecké posudky, ktoré boli počas prípravného konania vypracované a ktorých závery sú vyššie podrobne uvedené. Podstatnou okolnosťou je absolútne znížená dôveryhodnosť svedeckých výpovedí svedkov, ktorí mali uvedený incident vidieť ako aj samotná výpoveď poškodeného, ktorý podľa znalkyne vierohodne vypovedal len v tej časti, že sa skutok stal, avšak jeho priebeh a následok mohol skresliť.
V neposlednom rade je potrebné poukázať aj na doterajší život obvinených, ktorí viedli riadny život, neboli odsúdení pre úmyselný trestný čin, neboli prejednávaní pre spáchanie priestupku a ich pracovné hodnotenia sú pozitívne.
Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti bolo dostatočne ustálené, že skutok s stal, avšak skutok nie je trestným činom. Uvedené konanie by bolo potrebné posudzovať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu v zmysle §49 Zákona o priestupkoch avšak, keďže skutok sa stal v doposiaľ neustálenom čase v mesiaci apríl 2008 nie je možné vec postúpiť v zmysle § 214 ods. 1 Tr. por. na prejednanie priestupku, nakoľko v zmysle § 20 zákona o priestupkoch, priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky.
Vzhľadom na horeuvedené skutočnosti som rozhodol tak, ako je uvedené v enunciáte tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Miroslav Mihal
prokurátor