Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 1 Pv 927/09/1105	Bratislava V, 5.9.2012
EEČ : 2-12-403-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	podvod podľa § 250 odsek 1, odsek 3 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov a iné

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
ad 1/ ako člen združenia na prevádzku verejnej lekárne XXXXX so sídlom v XXXXX podpísal dňa 8. 7. 2003 kúpnu zmluvu so spoločnosťou XXXXX na základe ktorej mala lekáreň XXXXX nárok na finančný bonus vo výške 2% z hodnoty faktúr bez XXXXX uhradených v lehote splatnosti pri dodržaní zmluvných podmienok, kde XXXXX uviedol číslo svojho osobného účtu č. XXXXX namiesto č.ú. XXXXX, ktoré používala pri svojej činnosti lekáreň XXXXX, a rovnako pri uzatváraní zmluvy o finančnom bonuse za odber tovaru zo dňa 31. 5. 2002 so spoločnosťou XXXXX ako aj pri podpise DODATKU č. 1 k tejto zmluve zo dňa 2. 1. 2003 a.s. uviedol namiesto čísla účtu, ktoré používala pri svojej prevádzke lekáreň XXXXX číslo svojho osobného účtu, pričom mu na jeho osobný účet bolo takto vyplatených spolu 30.073,64 euro, ktoré mali byť príjmom občianskeho združenia na prevádzku verejnej lekárne XXXXX,  ktorého členmi boli XXXXX a XXXXX, XXXXX, pričom XXXXX bolo poskytnuté plnenie za bonusy vo forme elektroniky v celkovej výške 3.581,62 euro, ktoré malo byť rovnako príjmom združenia, a teda XXXXX spôsobil týmto svojím konaním poškodenej XXXXX škodu vo výške 13.246,- euro, 
ad 2/ zo spoločného účtu verejnej lekárne XXXXX vedeného v XXXXX, XXXXX odcudzil dňa 23.12.2003 sumy vo výške 327,32 euro a 5.691,94 euro, dňa 27. 2.2003 sumu vo výške 6.638,78 euro a dňa 29. 12. 2003 sumu vo výške 1.327,76 euro, pričom na základe zmluvy o združení osôb na dosiahnutie dojednaného účelu zo dňa 31. 12. 2001 mala na 50 % z celkovej tejto čiastky právny nárok poškodená XXXXX, čím jej obvinený spôsobil celkovú škodu vo výške 6.992,90 euro,
                                          
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V Úradu justičnej a kriminálnej polície Odboru justičnej polície (t.č. Odboru kriminálnej polície)  uznesením zo dňa 15.01.2009 pod sp.zn.:XXXXX podľa § 199 ods. 1  Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre trestný čin podvodu podľa § 250 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona podľa § 140/191 Zb. účinného do 31.12.2005 a iné, na skutkovom základe uvedenom v predmetnom uznesení (v nadväznosti na opravné uznesenie vyšetrovateľa PZ OR PZ v Bratislave V Odboru justičnej polície pod sp.zn. XXXXX zo dňa 21.01.2009). 

Dňa 28.08.2012 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre celý spisový materiál s návrhom na zastavenie trestného stíhania pod sp.zn. ČVS:XXXXX voči obvinenému podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.
 
Preskúmaním celého spisového materiálu som zistil, že trestné stíhanie vedené proti obvinenému XXXXX je nutné zastaviť v zmysle § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku, pretože neboli splnené podmienky na podanie obžaloby na obvineného.
	
         Podľa § 247 ods. 1  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 trestný čin - Krádež  spácha kto si prisvojí cudziu vec tým, že sa jej zmocní, a spôsobí tak škodu nie nepatrnú, potresce sa odňatím slobody až na dva roky alebo peňažným trestom, alebo prepadnutím veci.
          Podľa § 247 ods. 4  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potresce, ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 alebo 2 väčšiu škodu.
         Podľa § 250 ods. 1  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 trestný čin - Podvod  spácha kto na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl a spôsobí tak na cudzom majetku škodu nie nepatrnú, potresce sa odňatím slobody až na dva roky alebo zákazom činnosti alebo peňažným trestom alebo prepadnutím veci.
         Podľa § 250 ods. 3  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 odňatím slobody na jeden rok až päť rokov sa páchateľ potresce, ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 väčšiu škodu.

         Podľa § 67 ods. 1 písm. d)  Trestného poriadku  č. 141/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 - Premlčanie trestného stíhania - trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je päť rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody viac ako jeden rok.
        Podľa § 67 ods. 2  Trestného poriadku  č. 141/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 do premlčacej doby sa nezapočítava
a) doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku,
b) doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine,
c) skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania,
d) doba, po ktorú bolo dočasne odložené vznesenie obvinenia podľa § 162a Trestného poriadku,
e) doba, po ktorú bolo prerušené trestné stíhanie podľa § 173 ods. 2 Trestného poriadku.
        Podľa § 67 ods. 3  Trestného poriadku  č. 141/1961 Zb. účinného do 31.12.2005 premlčanie trestného stíhania sa prerušuje
a) vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo
b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.

          Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.
	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že ku skutku kladenému za vinu obvinenému vyšetrovateľ PZ zabezpečil viacero dôkazov, z ktorých je možné vyvodiť jednoznačný záver, že tieto skutky nie sú trestnými činmi a nie je dôvod na postúpenie veci.

	Obvinenému XXXXX bolo vyšetrovateľom PZ vznesené obvinenia hlavne na základe výpovede poškodenej XXXXX a ostatných listinných dôkazov. 
   V priebehu ďalšieho vykonávaného vyšetrovania po vznesení obvinení (zo dňa 15.01.2009) boli zabezpečené viaceré dôkazy v danej veci, z ktorých ako podstatné pre preukázanie či vyvrátenie viny obvineného za stíhaný skutok uvádzam nasledovné:

  Obvinený XXXXX vo svojom výsluchu uviedol, že vytvoril s poškodenou združenie (prevádzkovanie lekárne XXXXX), toto združenie a lekáreň fungovalo bez problémov jeden rok a až, keď prišli prvé peniaze a zisky, boli zo strany poškodenej výhrady a nezrovnalosti. Popiera, žeby sa dopustil v bode 1 uznesenia podvodu voči poškodenej vzhľadom nato, že takáto činnosť bola predmetom ústnej dohody medzi nimi a poukazuje aj nato, že tak ako mal písomnú dohodu s poškodenou respektíve z jej eseročkou, kde si ona uplatňovala bonus, respektíve ani nebol to bonus ale určite percento z marže, zakúpeného tovaru pre lekáreň XXXXX. Toto bolo recipročne aj v jeho prípade, kde sa ústne dohodli, pri uzatváraní zmlúv, že ak nájde klienta, výlučne svojim pričinením môže si z takéhoto bonusu stiahnuť 2 % alebo aj viac vo svoj prospech. Pokiaľ ide o bod 2 obvinenia v celom rozsahu ho popiera a dodáva, že žiadnej krádeže sa nemohol dopustiť, pretože uvedené čiastky, ktoré mal vybrať z účtu boli použité na prevádzkové účely lekárne združenia a boli tržbou združenia a nie ziskom. 
 Poškodená XXXXX uviedla, že s obvineným uzavrela zmluvu o združení, účelom bolo zabezpečenie prevádzky verejnej lekárne XXXXX, každý z účastníkov bol podielovým spoluvlastníkom majetku združenia. Peňažné prostriedky združenia sa mali podľa uvedenej zmluvy sústreďovať na bankovom účte č.: XXXXX v XXXXX  XXXXX mala poukázať finančný bonus na základe kúpnych zmlúv na bankový účet obvineného, išlo  o rôzne provízie za uzavretie zmlúv. Obvinený neuznáva, že robil úkony, ktoré sú v rozpore s uzavretou zmluvou o združení, konaním obvineného jej vznikla finančná ujma, ktorá predstavuje polovicu neoprávnene získaných finančných prostriedkov obvineného. Popiera odôvodnenosť platby pre spoločnosť XXXXX, vzhľadom nato, že uvedená spoločnosť nevykonala žiadnu činnosť pre lekáreň. Súčasne nedala nikdy súhlas na podpis zmluvy so spoločnosťou XXXXX Na účet  obvineného mali byť pripísané aj finančné prostriedky zo spoločnosti XXXXX týkajúce sa odberu liekov pre lekárne. Nie je možné, aby obvinený si uplatňoval bonusy len pre seba.      
       Zmluvu o združení osôb na dosiahnutie dojednaného účelu podľa §§ 829 až 841 OZ podpísali ako zmluvné strana obvinený XXXXX a poškodená XXXXX (účastníci) dňa 19.12.2001. Účelom združenia bolo spoločné zabezpečovanie prevádzky verejnej lekárne XXXXX. Podľa článku IV ods. 2 dohody - na dosiahnutie účelu činnosti združenia bude každý z účastníkov vyvíjať aktivity podľa tejto zmluvy prípadne podľa vzájomnej dohody.  
        Okresný súd XXXXX rozsudkom zo dňa 3.2.2012 pod sp.zn. XXXXX rozhodol, že odporca (obvinený) je povinný zaplatiť navrhovateľke (poškodenej) sumu 5.537,81 euro, kde obsahom sporu bolo totožné konanie (v tomto trestnom konaní), o ponechanie peňažnej provízie, kde polovicu zo zisku mala dostať poškodená. Malo ísť prijatie provízie od spoločnosti XXXXX o sumu 23.728,-Sk a sumu 20.947,-Sk a od spoločnosti XXXXX. za obdobie od 12/2002-7/2003 vo výške 288.989,70 Sk.  
         Okresný súd XXXXX rozsudkom zo dňa 18.1.2012 pod sp.zn. XXXXX zrušil podielové spoluvlastníctvo účastníkov (obvineného a poškodenej) k majetku získaného spoločnou činnosťou na základe Zmluvy o združení osôb na dosiahnutie dojednaného účelu zo dňa 19.12.2001. Poškodená bola zaviazaná zaplatiť obvinenému sumu 158.606,72 euro, titulom vyporiadania podielového spoluvlastníctva účastníkov združenia XXXXX.
          V súdnom konaní bol zabezpečený znalecký posudok zo dňa 11.3.2011, XXXXX znaleckého ústavu, ktorý posúdil účtovný stav ku dňu zániku združenia XXXXX k 31.12.2003 z hľadiska určenia reálnej finančnej hodnoty združenia, hodnoty finančných prostriedkov nachádzajúcich sa v pokladni, finančnej zásob tovaru, hodnoty pohľadávok a záväzkov združenia voči iným subjektom určenia hodnoty HIM a DHIM, zohľadnil daňové priznania. Navrhovateľ (obvinený) má nárok na vyporiadací podiel voči odporkyni (poškodenej) vo výške 15.108,54 euro (455.160,08 Sk), v prehľade zostatku záväzkov po zrušení združenia, ktoré zostali neuhradené a ktorých istina nebola účastníkmi vysporaidaná v pomere 1:1 na strane 33 a 34 posudku sa konštatuje, že na istine záväzkov združenia XXXXX navrhovateľ (obvinený) zaplatil z vlastných finančných prostriedkov o 2.590.091,-Sk viac ak odporkyňa (poškodená), voči odporkyni (poškodenej) má nárok na polovicu uvedenej sumy vo výške 42.987,64 euro. 

         V priebehu vyšetrovania boli zabezpečené aj ďalšie listinné doklady týkajúce sa veci. 
     Zhodnotiac všetky vyššie uvedené dôkazy v zmysle § 2 ods. 12 Trestného poriadku, tak jednotlivo ako i v ich súhrne, dospel som k presvedčeniu, že skutok v bode ad 1 a ad 2, ktorý je kladený za vinu obvinenému  nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Zadováženými dôkazmi hlavne znaleckým posudkom XXXXX znaleckého ústavu, ktorý preskúmal celkový účtovný stav ku dňu zániku združenia XXXXX k 31.12.2003, v právnej veci vysporiadania podielového spoluvlastníctva účastníkov združenia (obvineného a poškodenej) pri zániku združenia vyplýva (kde bolo zistené v súlade s výpoveďou obvineného), že na istine záväzkov združenia XXXXX zaplatil obvinený z vlastných finančných prostriedkov o 2.590.091,-Sk viac ako poškodená a voči poškodenej má nárok na polovicu uvedenej sumy vo výške 42.978,64 euro.
Stanovy občianskeho združenia obsahovali vnútorné obmedzenie konať oprávnených osôb v mene občianskeho združenia, táto úprava však nemá bez ďalšieho vplyv na právne postavenie tretích subjektov (uzatvorenie zmlúv so spoločnosťami XXXXX má iba vnútorný dosah a dopadá primárne na vzťahy medzi účastníkmi združenia.  Preto ak uzavrel obvinený zmluvy v mene združenia a pričom uviedol svoj účet, na ktorý mali byť poukázané provízie, a nie účet združenia, kde mal mať však ústnu dohodu s poškodenou, kde poukazuje aj na obdobný postup poškodenej v iných veciach, zodpovedá obvinený v tomto prípade občianskemu združeniu za škodu, ktorú týmto konaním mohol spôsobil. V danej veci jednoznačne ide o občiansko právny spor medzi obvineným a poškodenou ohľadne vyrovania vzájomných pohľadávok zo zmluvy o združení pri prevádzke verejnej lekárne XXXXX dokonca podľa znaleckého posudku práve poškodená dlží väčšiu čiastku (ktorá výrazne presahuje uplatnené nároky poškodenej) obvinenému z hospodárenia z verejnej lekárne XXXXX, kde obvinený mal vložil na účet združenia vlastné prostriedky vo výške cca. 2.mil. Sk na chod lekárne.
V danom prípade ide o civilno-právny spor ohľadne porušenia zmluvy o združení osôb na dosiahnutie dojednaného účelu podľa §§ 829 až 841 zo dňa 19.12.2001 a vysporiadania vzájomných vzťahov medzi účastníkmi združenia (obvineným a poškodenou). Ohľadne tejto otázky prebiehajú viaceré civilné spory na súdoch.  Zmyslom trestného stíhania je zistiť či bol spáchaný trestný čin a kto ho spáchal. Je právom poškodeného podľa svojho uváženia využiť aj prostriedky trestného práva. V prípade ak sa však zistí, že ako je to v danom prípade, že nejde o trestný čin, má taktiež ďalšie zákonné oprávnenia využiť prostriedky súkromnoprávnej povahy a domôcť sa svojho práva
Taktiež som dospel k záveru, že vyššie uvedené konanie obvineného nevykazuje ani zákonné znaky inej skutkovej podstaty trestného činu uvedeného v osobitnej časti trestného zákona. 
          V tomto prípade ide o uznávaný princíp právneho štátu, že prostriedky trestnej represie ako prostriedku „ultima ratio, z ktorej vyplýva, že ochrana záväzkových vzťahov má byť v prvom rade uplatňovaná prostriedkami občianskeho práva a až vtedy ak táto ochrana je neúčinná a kde porušenie občiansko právnych vzťahov naplňuje znaky konkrétnej skutkovej podstaty trestného činu, je namieste uplatňovať trestnú zodpovednosť, čo v tomto prípade nebolo preukázané. 
           Základným účelom trestného práva je ochrana spoločnosti pred kriminalitou, a to predovšetkým prostredníctvom postihu trestných činov, ktoré sú považované za protiprávne činy, a ktoré trestný zákon označuje za trestné a ktoré vykazujú znaky uvedené v Trestnom zákone čo v danom prípade nebolo naplnené.
          Ak bol spáchaný trestný čin, ktorého skutková podstata bola naplnená vo všetkých znakoch tak vtedy nastupuje ochrana oprávnených záujmov (fyzických a právnických osôb) zo strany štátu, čo v tomto prípade nebolo naplnené.
           V danej veci je ďalej potrebné poukázať na premlčanie trestného stíhania, kde ku skutku pod bodom 1/ malo dôjsť najneskôr dňa 08.07.2003 a ku skutku ku bodu 2/ malo dôjsť dňa 27.12.2003, kde uznesenie o vznesení obvinenia je zo dňa 15.01.2009, t.j. po uplynutí päť ročnej premlčacej doby, pričom v danom prípade nenastali žiadne skutočnosti uvádzané v § 67 ods. 2, 3 Trestného poriadku č. 141/1961 Zb. účinného do 31.12.2005.
           Vzhľadom k tomu, že v danom prípade je rozhodnutie podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku priaznivejšie pre obvineného, bolo potrebné rozhodnúť podľa tohto ustanovenia § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku. 
XXXXX prokuratúry Bratislava V rozhodol podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku, pretože v danom prípade posudzovaného skutkového stavu, ktorý bol zistený v rámci vyšetrovania, je v skutkových zisteniach spoľahlivý podklad pre tento jednoznačný záver.
          Vzhľadom k uvedenému, bolo nutné voči obvinenému XXXXX trestné stíhanie pre trestný čin podvod podľa § 250 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného do 31. 12. 2005 a pre trestný čin krádeže podľa § 247 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona účinného do 31.12.2005, na skutkovom základe uvedenom vo výroku tohto uznesenia podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastaviť, pretože nie je skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Peter Eštok
prokurátor