Okresná prokuratúra Žiar nad Hronom 
Nám. Matice slovenskej 6, 965 01 Žiar nad Hronom 	

Sp. zn. : 1 Pv 389/11/6613	Žiar nad Hronom, 11.9.2012
EEČ : 2-52-138-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 262/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Žiar nad Hronom
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu, odboru všeobecnej vnútornej správy v Žiari nad Hronom
ktorého sa mala dopustiť, na tom skutkovom zákalde, že od presne nezistenej doby, bitím rukou a remeňom, ako aj kričaním, opakovane napadla svojho maloletého syna XXXXX, nar. XXXXX v mieste ich spoločného bydliska, pričom naposledy to bolo okolo 05.05.2011, takým spôsobom, že na neho kričala a mala ho udrieť remeňom po chrbtovej časti tela nad ľavou gluteálnou oblasťou, následkom čoho sa mu vytvoril podkožný hematóm o veľkosti 8x3 cm bez nutnosti liečenia,  
pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) Zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ PZ, Okresného riaditeľstva PZ v Žiari nad Hronom uznesením sp. zn. ORP-415/OVK-ZH-2011 zo dňa 13.01.2012 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX za zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona, ktorého sa mala dopustiť na tom skutkovom základe, že od presne nezistenej doby, bitím rukou a remeňom, ako aj kričaním, opakovane napadla svojho maloletého syna XXXXX nar. XXXXX v mieste ich spoločného bydliska, pričom naposledy to bolo okolo 05.05.2011, takým spôsobom, že na neho kričala a mala ho udrieť remeňom po chrbtovej časti tela nad ľavou gluteálnou oblasťou, následkom čoho sa mu vytvoril podkožný hematóm o veľkosti 8x3 cm, bez nutnosti liečenia.
Vyšetrovateľ PZ, Okresného riaditeľstva PZ v Žiari nad Hronom podal po skončení vyšetrovania na tunajšiu prokuratúru návrh na podanie obžaloby na obvinenú XXXXX stíhanú za zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona.

	V súvislosti s vyššie uvedeným som preskúmala spisový materiál, pričom som zistila nasledovné skutočnosti:

Obvinená XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že s XXXXX sa zoznámila v roku 2001, pričom z ich vzťahu sa im narodili dve deti. Spoločne s deťmi bývali v jednej domácnosti, cca. do konca roku 2009, kedy spolu s deťmi odišla. Ich rozchod bol problémový a veci si musela sťahovať za asistencie polície. Rovnako problémový bol aj ich vzťah, niekoľkokrát sa rozišli, potom sa dali znovu dohromady, dokonca aj po tom, ako súd rozhodol o zverení detí do jej výchovy, sa dali ešte niekoľkokrát dohromady a žili v spoločnej domácnosti, až do spomínaného konca roku 2009. Po uvedenom období nastali problémy s XXXXX, ktorý nerešpektoval rozhodnutie súdu, ani vo veci týkajúcej sa výživného, ani vo veci styku s deťmi, pretože tieto si on riešil tak, ako mu to vyhovovalo. Syn B. P. sa narodil v roku 2003, avšak predčasne, s tým, že už hneď po jeho narodení mu boli zistené zdravotné problémy. Na všetko bola prakticky sama, keďže XXXXX ráno odišiel a vracal sa večer. So synom XXXXX musela absolvovať množstvo vyšetrení u lekárov. Rovnako tomu bolo aj v prípade nástupu do školy, kedy jej syn musel nastúpiť z dôvodu oneskoreného vývoja o rok neskôr, pričom zo strany pediatra a neurológa boli potvrdené rôzne vývojové dyspázy, so záverom, že dieťa trpí a bude trpieť poruchami učenia, keďže u neho manifestuje syndróm ADHD/ADD. Psychológ dal pre rodiča a školu odporúčania, ktoré bolo potrebné dodržiavať za účelom zvládnutia komunikácie a vývojového rastu syna. Maloletý syn XXXXX ju neposlúchal, jednoducho to, čo mu nebolo po vôli, to neurobil. Často sa stávalo, že keď sa niekde udrel, tak si to vzápätí nepamätal. Z ničoho nič začal kričať, kričal nejakú hlásku alebo nejaký nezmysel. Na druhej strane je to však veľmi citlivý chlapec, pričom ona vie, že sa s ním dá vychádzať, avšak človek musí k nemu pristupovať veľmi citlivo, pretože len vtedy je s ním možná spolupráca. Poukázala na skutočnosť, že keďže výchova takéhoto dieťaťa je skutočne náročná, stalo sa, že na neho aj nakričala, aj ho udrela rukou po zadku, avšak nikdy nepoužila žiadny predmet, ktorým by bol tento fyzický trest účinnejší. Dňa XXXXXyna riadne vyzdvihla v škole a večer pri prezliekaní si všimla, že XXXXX mal na tele modriny, konkrétne na chrbte v krížovej oblasti. Keď sa ho spýtala odkiaľ ju má, povedal jej , a to aj za prítomnosti jej terajšieho druha XXXXX, že ho kopol spolužiak. Keďže sa jej to zdalo pravdepodobné, v ten deň to už neriešila a odovzdala ho XXXXX, tak ako to bolo súdom ustanovené. Hneď po víkende išla do školy, za účelom oznámenia danej skutočnosti triednej učiteľke a riaditeľke školy. Triedna učiteľka sa vyjadrila tak, že si nie je vedomá toho, že by bola maloletému XXXXX modrina spôsobená bitkou v škole, ale nemohla to ani vylúčiť, pretože v minulosti sa stalo, že deti maloletého v škole zbili. Pokiaľ ide o syndróm CAN, ktorý bol diagnostikovaný  jej maloletému synovi XXXXX., má za to, že znalci stanovili tento záver už v čase, keď sa jej syn nachádzal u XXXXX, pričom dala do pozornosti skutočnosť, že tento sa mohol u maloletého prejavovať už aj v čase, keď žila s XXXXX v spoločnej domácnosti, pretože XXXXX býval agresívny aj voči synovi. Dňa XXXXX keď si vyzdvihla syna XXXXXi, kde žil s otcom, spozorovala so svojim druhom na tele chlapca, konkrétne v oblasti krku a stehna modriny, pričom keď sa spýtala syna, odkiaľ ich má, maloletý povedal, že ho bije otec. Na záver uviedla, že sa s bývalým druhom XXXXX rozišla v zlom, avšak menovaný jej robí ešte väčšie problémy od času, kedy si ona našla terajšieho priateľa a preto sa domnieva, že celé jeho konanie smerujúce proti nej, je len akousi reakciu na uvedené skutočnosti.

Svedok XXXXX dňa XXXXX uviedol, že zo vzťahu so XXXXX sa im narodili dvaja synovia, pričom po ich rozchode boli deti zverené do výchovy matky a jemu bol stanovený styk s deťmi. Konkrétne dňa XXXXX, kedy mal deti, tieto matke odmietol vrátiť späť, z dôvodu, že zistil závažné skutočnosti, ktoré ho k tomu viedli. Poukázal na to, že obvinená na neho podala trestné oznámenie za marenie výkonu úradného rozhodnutia a taktiež žiadala súd, aby uvedenú vec riešil. Vzhľadom na uvedené podal na XXXXX návrh na vydanie predbežného opatrenia s tým, aby mu boli deti dočasne zverené do výchovy, predovšetkým z dôvodu že u mal. syna XXXXX objavil veľmú modrinu v krížovej oblasti, pričom syn mu povedal, že ho mama zbila. Dňa 15.05.2011, deti vrátil matke a po vydaní predbežného opatrenia, ktorým sú dočasne zveril deti do jeho výchovy sa vrátil pre deti a vychováva ich. Zároveň poukázal na skutočnosť, že matka detí sa pred sociálnymi kurátormi XXXXX vyjadrila, že keď sú deti zlé, tak ich zbije aj remeňom. Počas ich spoločného spolužitia v domácnosti bol viackrát svedkom toho, že pokiaľ dieťa neposlúchalo, tak matka riešila takúto situáciu krikom a potom bitkou, teda použila remeň, alebo varechu. Mohlo to byť asi v čase, keď mal. XXXXX dovŕšil štyri roky. Podľa jeho názoru sa mu matka nedostatočne venovala, pričom on pracoval aj 12 hodín denne. Je pravdou, že syn XXXXX sa narodil predčasne, trpí disgrafiou, je trochu pomalší, ale keď sa mu človek venuje, tak je v poriadku. Na deti je veľmi citovo naviazaný, pričom chce získať obe deti do opatery, pretože má na to dostatočné predpoklady, keďže podniká v stavebníctve a žije s priateľkou už dva roky a táto s tým tiež súhlasí a podporuje ho v tom. Vo svojej ďalšej výpovedi zo dňa 25.01.2012 uviedol, že po tom, ako mu bol syn zverený predbežným oaptrením do výchovy, umožňoval matke aby sa s ním na základe rozhodnutia súdu stretávala, avšak od uvedeného obdobia začal mať syn XXXXX problémy v škole, začal vulgárne nadávať spolužiakom, je agresívny, od matky sa vracia s plačom, s tým, že chce byť s mamou. V domácnosti prestal akceptovať aj jeho priateľku, čo predtým nerobil.

Svedok maloletý XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že teraz býva u svojho otca v XXXXX spoločne aj s otcovou priateľkou, pričom je tam už 4 mesiace, zmenil školu. Uviedol, že sa mu tam páči, je mu dobre a je tam viac ihrísk. Na otázku vyšetrovateľa, ktorý mu ukázal fotografiu, na ktorej mal modriny na chrbte maloletý odpovedal, že tieto mu spôsobila jeho mama, keď ho doma zbila remeňom, pretože sa nechcel učiť. Bolo to doma a bol tam aj jeho bral XXXXX. a mamin priateľ XXXXX Na víkend išiel potom k otcovi do Senca, pričom jeho bral XXXXX ukázal otcovi modriny, ktoré mal mal. XXXXX na chrbte. Uviedol, že na víkend chodieva aj za maminou, ktorá bola pre neho v XXXXX tešil sa aj na brata, na XXXXX, sesternicu, bratranca a na maminu. Na otázku vyšetrovateľa ako často ho mamina zbila remeňom, odpovedal, že ho zbila, ale nevie koľkokrát, bila ho preto, lebo bol neposlušný, on sa jej však nebál. Má rád aj ocka aj mamu, nehnevá sa na ňu, že ho občas zbila, chcel by sa vrátiť k nej, lebo mu chýba, ako aj jeho brat. Dobre sa cíti aj u otca, aj mamy. Mama mu nikdy nenadávala, ale keď bol zlý, tak na neho kričala. Aj mamin partner je na neho dobrý, nehádajú sa. Zároveň uviedol, že zo začiatku ho v škole v XXXXX chlapci bili, aj kopali nohami, potom ale prestali, pretože prišla do školy jeho mamina, ktorá chlapcom vysvetlila, že ho nemajú biť. Povedala to aj dievčatám, ktoré si do neho dovoľovali.

Svedok poškodený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že niekedy v máji 2011 nevrátil XXXXX deti matke, ktorá oslovila ich ako kurátorov a rovnako ich o tejto skutočnosti informoval aj otec detí. Následne boli vykonané pohovory a šetrenia, z ktorých boli spracované záznamy. Matka potvrdila, že v rámci výchovy na mal. XXXXX zvýšila hlas, avšak nejaké fyzické trestanie dieťaťa z jej strany nepripustila. Uviedla, že modrinu spôsobili mal. XXXXX. v škole. V tejto rodine nikdy nebolo avízované a ani nezistil, že by dochádzalo k zanedbávaniu alebo dokonca k týraniu detí, pretože mal. XXXXX, má aj brata XXXXX 

Svedkyňa XXXXX, sociálna kurátorka ÚPSVaR, pracovisko XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že pri výkone svojho povolania riešila predmetnú rodinu, konkrétne XXXXX a XXXXX, ktorí majú spoločne dve deti. Riešila konanie vo veci úpravy styku a zvýšenie výživného, pričom toto bolo v roku 2010 a 2011. Niekedy v rozmedzí od 09.05. do 13.05.2011 ju oslovila XXXXX, že má problém s XXXXX, pretože jej neodovzdal ako matke po ukončení styku deti, pričom ich požiadala o pomoc. Uviedla, že jej ich neodovzal, preto, lebo ju obvinil z toho, že zbila dieťa remeňom. Keď sa jej spýtala, či dieťa za niečo takto fyzicky potrestala uviedla, že používa aj fyzické tresty a dieťa zbila remeňom, avšak zároveň uviedla, že čo sa týka aktuálnej modriny, ktorú zistil XXXXX u syna XXXXX v máji 2011, táto určite nepochádza od nej, pričom jej mal maloletý syn XXXXX oznámiť, že mal v škole problém so spolužiakom XXXXX. Záverom uviedla, že počas jej šetrenia v rodine nezistila žiadne podozrenia smerujúce k tomu, že by bol mal. XXXXX. týraným dieťaťom v rodine, resp. že sa používa výchovná metóda aj formou fyzického násilia. 

Svedkyňa XXXXX, učiteľka Základnej školy XXXXX na XXXXXi, uviedla, že mal. XXXXX. pozná od vtedy, ako nastúpil do 1. ročníka, pretože mu bola triednou učiteľkou. Už v čase, keď mal maloletý nastúpiť do školy bola informovaná o tom, že chlapcovi sa bude treba viac venovať, bol na psychologickom vyšetrení a už aj v škôlke mal mať problémy v správaní. Psychológovia potvrdili, že maloletý mal ľahkú mozgovú dysfunkciu s poruchami správania, bol dosť hyperaktívny. Už v druhom polroku sa začali prejavovať rozdiely medzi ním a ostatnými deťmi. Prejavoval sa tak, že napríklad deťom zhadzoval peračníky zo stolov, zabŕdal do nich, kričal na spolužiakov. Spolužiaci ho preto začali od seba oddeľovať, mal problémy aj s motorikou, keď napríklad hrali futbal nešlo mu to s loptou, tak ako ostatným chlapcom. Časom začal zabŕdať aj do starších žiakov z iných tried, nadával deťom, písal škaredé slová na tabuľu a vo svojom slovníku používal také slová ako:debil, kokot, piča, sex, čo ona avízovala aj matke, s ktorou bola v kontakte, telefonovali si, pričom jej vysvetlila, že aj napriek tomu, že má jej syn problémy, ona sa musí istým spôsobom obrniť, nesmie na neho kričať, pretože sa jedná o chlapca labilnejšieho.  Nikdy však nepočula, že by mal maloletý XXXXX. doma problémy takého charakteru, že by na neho doma kričali, alebo bili ho za to, že neposlúcha. Jedenkrát bola svedkom toho, že maloletý ležal v triede na koberci a dievčatá boli okolo neho a zapárali do neho. Nešlo o nič vážne, nikdy nemusela v triede riešiť nejaký incident, bitky, jednoducho taký konflikt, z ktorého by si niektoré dieťa odnieslo zranenie, čo i len v podobe modriny, pričom ani sám XXXXX jej to nikdy neavízoval. Stalo sa len, že jej sám občas vravel, len tak všeobecne, že ho deti bijú. Toto potvrdila aj matke maloletého, ktorá za ňou prišla v máji 2011 do školy, s tým, či jej syna niekto v škole nezbil, pričom  táto prišla do školy až po niekoľkých dňoch po tom, ako sa mal incident stať. Zároveň uviedla, že XXXXX spolužiak XXXXX je priamo z jeho triedy, avšak ona nikdy nebola svedkom toho, že by malo medzi nimi dôjsť k nejakému konfliktu, ide o chlapca bezkonfliktného. Pravdu povediac bola prekvapená, pretože v detských roztržkách nikdy nepadlo XXXXX

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že XXXXX pozná od septembra 2011, kedy s ňou začal žiť v spoločnej domácnosti. Už v čase, keď sa s ňou zoznámil postrehol, že mala problémy s XXXXX, v súvislosti s platením výživného a so stykom otca s deťmi. On však do toho nezasahoval, s menovaným sa nestretával, ani ona ho nikdy nežiadala, aby predmetné veci riešil. S deťmi obvinenej, teda s maloletým XXXXX má celkove dobrý vzťah, pričom pokiaľ môže niečo povedať k ich povahám, obidvaja sú to živí chlapci. Pokiaľ ide o výchovný proces detí, tento on ponecháva výlučne na menovanú, zapája sa občas nejakou radou, ale do výchovy jej nezasahuje, vypomáha jej v domácnosti, keď je to potrebné, vyzdvihne ich zo školy a podobne. O maloletom XXXXX vie, že bol predčasne narodený, obvinená s ním navštevovala psychologický program v rámci učenia, ťažšie sa učil, ako deti v jeho veku. Všimol si, že, keď sa s ním menovaná učila, mal problém udržať pozornosť, radšej by sa hral, pozeral televízor. Snažila sa ho motivovať, udržať v pozornosti, občas mu sľúbila aj nejakú sladkosť, alebo s ním musela ísť von na prechádzku a potom sa s ním opakovane skúšala učiť. Zo strany obvinenej pripustil aj zvýšenie hlasu, avšak vždy primerané danej situácii, nikdy nebol svedkom žiadneho fyzického trestania dieťaťa zo strany obvinenej, ani voči jednému z chlapcov. Nikdy mu ani nehovorila o tom, že by niekedy fyzické násilie použila, spomenula len, že  keď žila s XXXXX, tento sa vedel na deti niekedy nahnevať a na mal. XXXXX sa aj zahnal rukou. Pokiaľ ide o incident z obdobia od XXXXX do XXXXX, týkajúci sa neodovzania detí zo strany ich otca po styku s otcom, môže povedať len toľko, že ešte predtým, ako boli deti odovzdané otcovi, si spoločne s obvinenou všimol, že maloletý XXXXX. má na chrbte modrinu, pričom, keď sa ho spýtali, odkiaľ ju má, povedal najprv, že nevie, avšak potom uviedol, že to má zo školy, že mu to urobil spolužiak, na meno sa už nepamätá. Maloletý XXXXX. je veľmi živý chlapec, pár dní predtým spadol tak, že si skoro zlomil ruku. Rovnako aj chalani ako bratia sa medzi sebou klbčia, pričom aj XXXXX. kopne XXXXX. nohami, preto je ťažké povedať, odkiaľ mohol mať maloletý modrinu. Nikdy predtým si to nevšímal, považoval to za normálne, ale následne, keď si to už začal všímať, teda po 05.05.2011 sa tiež stalo, že maloletý XXXXX sa vrátil od otca doškriabaný, mal aj natrhnuté oblečenie, avšak XXXXX. mu vysvetlil, že ho ťahal pes na vodítku dole kopcom, a neraz sa stalo, že prišel aj s modrinami na tele, avšak nikdy nevedel konkrétne odpovedať odkiaľ ich má.  Myslí si, že obvinená má s deťmi dobrý vzťah, nikdy deti netýrala, domnieva sa, že je to len určitá špekulácia zo strany ich otca, ako sa zbaviť vyživovacej povinnosti, nakoľko menovaná v tom istom čase žiadala o zvýšenie výživného, alebo je to určitá pomsta za rozchod z ich vzťahu.

Svedkyňa XXXXX, detská lekárka uviedla, že mal. XXXXX pozná, nakoľko má dieťa v starostlivosti od narodenia a preto sa vie vyjadriť aj k prípadným zdravotným problémom. Maloletý sa narodil predčasne a ako dieťa si vyžadoval zvýšenú, doslova mimoriadnu starostlivosť zo strany rodičov. Dieťa malo zníženú svalovú silu a bolo s ním treba chodiť pravidelne na vyšetrenie, cvičiť s ním. Maloletý bol a je až dodnes dosť hyperaktívny, čo patrí k prejavom syndrómu ADHD. Podotkla, že v tomto smere musí pochváliť jeho matku, uviedla, že klobúk dole pred tým, čo s dieťaťom dokázala, veľmi sa mu venovala, čo je na dieťaťi možné jednoznačne badať v kladnom smere. Do jej ambulancie chodil maloletý v sprievode matky, ako aj otca, ale zhruba od 1,5 roku veku dieťaťa chodievala častejšie jeho matka. Opakovane zdôraznila, že dieťa s takýmto syndrómom si vyžaduje naozaj trpezlivého rodiča, a pokiaľ ona vie, XXXXX nemohla nič vytknúť, bola naozaj trpezlivá, aj v prípade, keď ich navštívila v ich domácnosti, skonštatovala, že žijú v slušných podmienkach, vyhovujúcich pre výchovu dieťaťa, resp. pre výchovu detí. V jej prítomnosti bol maloletý XXXXX zo strany rodičov vždy veľmi dobre zvládnutý, napríklad, keď prišli na očkovanie, odber krvi, z čoho majú deti bežne strach, v jeho prípade mu matka dokázala pekne vopred vysvetliť a pripraviť ho na to, aby to zvládol. Nikdy si u maloletého pri vyšetreniach nevšimla zranenia, ani následky zranení, ktoré by bolo možné vyhodnotiť aj ako prípadné zbitie inou osobou. XXXXX chodila s maloletým na všetky očkovania, preventívne prehliadky, vyšetrenia, do roka to mohlo byť tak šesťkrát, ale možno aj častejšie. V prípade, že by u maloletého zistila nejaké príznaky po fyzickom alebo psychickom násilí, ohlásila by to kompetentným orgánom, ako všetky ostatné prípady, ktoré tak už v minulosti oznamovala. Ako detská lekárka vie posúdiť prejavy syndómu týraného dieťaťa, avšak v prípade maloletého nikdy nič také nezistila a podotýka, že chlapec bol podrobovaný psychologickým vyšetreniam, aj z dôvodu odkladu školy, čo nebolo tak dávno, pričom od psychológa nebolo nič také, že by bol týraným dieťaťom diagnostikované, ani spozorované. Na záver uviedla, že deti v tomto veku nie je vhodné považovať za smerodatné, pretože vedia klamať podľa svojich konkrétnych potrieb, sú manipulovateľné a vedia získať pozitívne výhody od jedného alebo od druhého rodiča. 

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že býva v XXXXXi na ul. XXXXX už asi 35 rokov. Pozná aj XXXXX, ako aj XXXXX, bývali aj s dvomi synmi na poschodí v ich bytovke. XXXXX mal mať nejakú firmu a denne bol mimo bydliska. Ako rodinu ich videl spolu málokedy, nevie ako sa k sebe správali. XXXXX bola starostlivá matka, na nej spočívala starostlivosť o deti, maloletý XXXXX bol taký živší, ale ona ho vždy len napomenula, to bolo maximum, čo počul. Nikdy nebol svedkom, že by ho bola fyzicky trestala. Bolo obdobie kedy nebolo XXXXX vidieť aj dlhší čas, avšak potom sa zase k XXXXX vrátil. Deti boli vždy čisté, primerane upravené, oblečené. 

XXXXX Orosová uviedla, že býva v XXXXX, na ul. XXXXX, asi tak 16 rokov. O poschodie nižšie bývala XXXXX a XXXXX. Zo strany XXXXX počula často krik, ktorý vychádzal  ich bytu, nerozumela čo kričí na manželku alebo na deti, ale cítila z toho, že bol rozčúlený. Pamätá si, že jeden večer mali dosť veľkú hádku, aj sa tam rozbíjalo, deti plakali a susedia vychádzali von z bytov. Pokiaľ ide o vzťah rodičov k deťom, matka s nimi chodila často von na prechádzky, vie, že deti s ňou boli v kľude, nikdy ju nezarazilo nejaké jej správanie voči deťom, deti boli dosť živé, maximálne ich napomenula, nikdy však nevidela, že by ich mala fyzicky trestať. XXXXX videla s deťmi málokedy, ale ani u neho nespozorovala voči deťom agresívne správanie. Potom ako XXXXX vyhodil XXXXX z bytu, ho videla s cudzou mladou ženou. 
	
XXXXX XXXXX uviedol, že je strýkom obvinenej. V roku 2008 bývala XXXXX s druhom XXXXX rovno oproti nemu na poschodí. Do ich súkromného života sa nestaral, avšak ako sused si nemohol nevšimnúť, že mali medzi sebou nezhody, keďže XXXXX vyhádzal nábytok z bytu po celej chodbe v paneláku, dôvod však nepoznal.  Párkrát sa XXXXX nemohla dostať s deťmi do bytu, taktiež do vchodu, zobral jej kľúče a musela ísť ku mame, ktorá bývala neďaleko. XXXXX vídaval len neskoro večer, pretože podnikal a pracoval. Nikdy si nevšimol, že by mali ako rodičia zlé správanie k deťom, nikdy nevidel, že by ich niektorý z nich trestal, či už slovne alebo fyzicky.

Z lekárkej správy XXXXX - chirurga vo XXXXX je zrejmé, že XXXXX priviedol maloletého XXXXX, pretože tento mal byť údajne zbitý matkou, dostal remeňom po zadku. Lekár diagnostikoval podkožný hematóm nad ľavou gluteálnou oblasťou o veľkosti asi 8x3 cm, pričom iné poranenia neboli zistené. 
 
Z odborného vyjadrenia XXXXX zo dňa 21.08.2011 vypracovaného XXXXX, znalcom z odboru zdravotníctvo - chirurgia vyplýva, že v prípade zranenia maloletého XXXXX. došlo ku vzniku krvnej podliatiny v gluteálnej oblasti vľavo povrchového charakteru bez poškodenia fasciálnych štruktúr a svalov. Jedná sa o povrchové poranenie, ktoré sa hodnotí z hľadiska chirurgického ako ľahké poranenie, nevyžadujúce zvláštnu liečbu. Jedná sa s najväčšou pravdepodobnosťou o úder tupým predmetom pravidelného tvaru (remeň), ktorý na koži zanecháva podobné, resp. typické stigmy. Vzniknuté poranenie nezanecháva trvalé ani žiadne iné následky.

Zo znaleckého posudku č. XXXXX zo dňa 12.12.2011 vypracovaného XXXXXu, znalcami z odboru psychiatria vyplýva, že znalci u maloletého XXXXX diagnostikovali sy ADHD- poruchu pozornosti sprevádzanú hyperaktivitou a sy ADD- poruchu pozornosti, ktoré u maloletého existovali už v minulosti, tak aj v súčasnej dobe. Zároveň však u maloletého diagnostikovali CAN sy-syndróm týraného dieťaťa a posttraumatickú stresovú poruchu, ktoré u maloletého vznikli ako reakcia na vyšetrovanú udalosť, pričom ide o stav prechodný, ktorý ustúpi po odstránení agresora. K takémuto záveru dospeli okrem iného z dôvodu sebaobviňovania maloletým, popieraním viny agresora a popieraním zneužívania, týrania. 

XXXXX, ktorý bol do trestného konania pribratý vyšetrovateľom PZ spoločne s XXXXX ako znalec z odboru psychiatrie na vyšetrenie duševného stavu maloletého XXXXX, po spoločnej konzultácii s kolegyňou vo svojej doplňujúcej výpovedi uviedol, že pokiaľ ide o zranenie maloletého, jedná sa o povrchové poranenie s najväčšou pravdepodobnosťou o úder tupým predmetom pravidelného tvaru (remeň), ktorý na koži zanecháva podobné, resp. typické stigmy. Konkrétneho agresora však znalci na základe psychického vyšetrenia dieťaťa nemohli identifikovať, nakoľko odpoveď, kto konkrétne z rodičov bol agresorom je vecou ďaľšieho vyšetrenia ich psychického stavu, ktoré vyšetrenie bude zamerané na psychosociálnu spôsobilosť oboch rodičov, na vylúčenie alebo potvrdenie psychopazických rysov osobnosti, zameranie sa na ich sebaovládacie schopnosti, ktoré môžu byť v norme alebo poznačené prítomnosťou psychickej choroby. Avšak na základe dostupných údajov vylúčili podiel školy na vzniku syndrómu týraného dieťaťa u maloletého XXXXX. Na otázku vyšetrovateľa , že vo svojich záveroch uviedol, že v prípade syndómu CAN ide o stav prechodný, ktorý ustúpi po odstúpení agresora uviedol, že je to vždy individuálne, vzhľadom na psychický stav a odolnosť dieťaťa a vzhľadom na to, že konkrétne dieťa trpí aj syndrómom ADHD aj ADD, je táto doba dlhšia, teda rok a viac, avšak môže tak nastať až po eliminácii agresora.

Znalec XXXXX vo svojom znaleckom posudku XXXXX zo dňa 27.12.2011 uviedol, že maloletý XXXXX je osobnosťou vyvíjajúcou sa v menej stabilnom rodinnom prostredí, pričom jeho vývin osobnosti je determinovaný zistenými organickými zmenami CNS, pravdepodobne prenatálnej a perinantálnej genézy, ktoré sa prejavujú ťažkosťami v oblasti koncentrácie, hyperaktívnym správaním, ale aj akcentáciou niektorých povahových čŕt ako tvrdohlavosť, sklony k agresívnemu správaniu, môžu mať za následok nedostatok vôle a vytrvalosti. Maloletý má problém začleniť sa do detského kolektívu, sféra záujmov je zúžená a intelektové výkony maloletého sú menej vyvážené. Samotné psychologické vyšetrenie jednoznačne nepreukázalo významné psychické následky spojené s vyšetrovaným zranením. U dieťaťa boli potvrdené črty svedčiace pre psychickú instabilitu a neurotické prežívanie so zvýšenou intrapsychickou tenziou, smerujúcou k heteroagresívnemu správaniu. Ich príčinou však nemusí byť týranie dieťaťa zo strany dospelých osôb. Maloletý prežíva dlhodobý pocit neúspešnosti, nedokáže nadväzovať bežné rovesnícke vzťahy, ubližuje si navzájom so spolužiakmi. Maloletý však trpí hyperaktivitou a poruchami pozormosti, na základe čoho nedokáže svoje konanie dostatočne ovládať, pričom v odbornej literatúre je zmienka, že deti trpiace vyššie popísanými ťažkosťami sú dospelými častejšie fyzicky trestané, ako deti, ktoré tieto problémy nemajú. Záverom uviedol, že sklony ku konfabuláciám sa u maloletého nezistili, v rámci trestného konania došlo u maloletého ku zmenám vo výpovediach, k čomu došlo pravdepodobne v dôsledku chránenia osoby, ku ktorej má pozitívny citový vzťah. Poukázal na to, že sugestibilita, manipulovateľnosť a ovplyvniteľnosť je vo veku osem rokov ešte prirodzenou osobnostnou vlastnosťou, pričom zo strany kompetentných orgánov bude potrebné dlhodobejšie sledovanie rodiny za účelom predchádzania prípadnému neprimeranému trestaniu dieťaťa v budúcnosti. 

Zo znaleckého posudku vypracovaného XXXXX, XXXXX, znalcami z odboru psychiatrie a XXXXX, znalkyňou z odboru klinický psychológ zo dňa 29.03.2012 vyplýva, že znalci u obvinenej nezistili ani prechodnú duševnú poruchu, ktorá by znižovala jej rozpoznávacie alebo ovládacie schopnosti. Jedná sa však o osobnosť emočne nestabilnú, čo je z forézneho aj psychiatrického hľadiska považované za poruchu osobnosti neznižujúcu vo všeobecnosti rozpoznávacie ani ovládacie schopnosti. Touto poruchou osobnosti trpela obvinená pred, ako aj v čase spáchania trestnej činnnosti a trpí ňou aj v súčasnej dobe. Jej hodnotový rebríček je dostatočne kvalitný, v centre pozornosti sú u nej dve deti, ku ktorým má vytvorený pozitívny citový vzťah, empatické schopnosti sú primerane vypestované. Prevládajú u nej kooperatívne tendencie nad agresívnymi, nie je typom osobnosti u ktorej by dominovala agresivita. Je spoločenská, aktívna, dokáže sa adaptovať na nové situácie, dosahuje kvalitné výsledky v prehľade vedomostí, praktickom úsudku, ako aj v slovne logickom myslení. Tendencia prezentovať sa v lepšom svetle nie je zvýraznená, dokáže byť k sebe kritická. Rovnako neboli zistené ani sklony ku konfabulácii, pričom znalci nemali u obvinenej dôvod k uloženiu akýchkoľvek špecifických ochranných psychiatrických opatrení.

Znalci XXXXX a XXXXX z odvetvia psychiatria , vo svojom znaleckom posudku zo dňa 15.05.2012 uviedli, že u XXXXX nezistili žiadne psychopatické črty, ani črty, ktoré by spôsobovali jeho psychosociálnu nespôsobilosť ako rodiča, nezistili ani žiadne významné narušenie sebaovládania, ani chorobnú agresivitu, a preto nemôžu stanoviť obdobie pôsobenia jeho agresivity na maloletého.

Zo znaleckého posudku vypracovaného znalcom z odvetvia klinická psychológia  XXXXX č. XXXXX zo dňa 18.05.2012 vyplýva, že osobnosť XXXXX vykazuje ľahké organické zmeny CNS vo vnímaní, pozornosti, afektivite a intelektovej výkonnosti. U menovaného neboli zvýšené agresívne sklony a vykonaným vyšetrovaním neboli u neho zistené sklony ku konfabulácii, ani sklony ku skresľovaniu výpovedí, je samostatný a neboli zistené ani zvýšené dispozície k jeho ovplyvniteľosti, manipulovateľnosti a sugestibilite.

Zo znaleckého posudku, ktorý vypracoval znalec XXXXX pre Okresný súd v XXXXX zo dňa 23.12.201, vo veci návrhu otca na zmenu úpravy výkonu rodičovských práv a povinností k maloletým deťom, je zrejmé, že citová väzba medzi maloletými deťmi je veľmi silná, ich vájomný vzťah je pozitívny. Počas doby odlúčenia sa ich vzájomná náklonnosť a potreba kontaktu ešte zvýraznili. Vzťah maloletého XXXXX. je k obidvom rodičom pozitívny, pričom momentálne vo svojich vyjadreniach preferuje svoju matku, čo môže byť ovplyvnené aj predchádzajúcou nedobrovoľnou separáciou od jej osoby. Maloletý XXXXX má silnejšiu citovú väzbu na svoju matku, vzťah k otcovi je neutrálny, ale neodmieta ho, avšak častejšiu potrebu sa s ním konataktovať nemá. Znalec poukázal na skutočnosť, že maloletý XXXXX už vzhľadom na vek a intelektové schopnosti dokáže zaujať dostatočne objektívny postoj ku svojim rodičom. Obidvaja rodičia majú podľa jeho názoru podobné osobnostné, morálne aj sociálne predpoklady pre zvládnutie výchovy a výživy svojich detí. Psychologickým vyšetrením nebolo preukázané významné ohrozovanie ich zdravého psychického, či fyzického vývinu zo strany niektorého z rodičov. Nepriaznivým výchovným faktorom môžu byť črty osobnostnej nezrelosti, ktoré boli zistené u obidvoch dospelých osôb, pričom rozdelenie maloletých detí nie je v súčasnosti vhodné. Záverom vyšetrenia odporučil zveriť deti do výchovy a starostlivosti ich matky a vzťah s otcom upraviť bežne zaužívaným spôsobom. 

Zo správy Centra pedagogicko-psychologického poradenstva a prevencie, so sídlom v XXXXX zo dňa 03.06.2011 vyplýva, že na základe podnetu zo strany matky, odboru sociálnych vecí a rodiny, ako aj detskej lekárky vykonali vyšetrenia a pohovory s jej maloletými deťmi XXXXX. a XXXXX., na základe ktorých bolo možné ustáliť, že deti majú k matke pozitívny vzťah a cítia sa pri nej dobre. Pozitívny vzťah majú aj k sebe navzájom, majú pomerne pevné citové väzby. Nie je v ich kompetencii, vyjadrovať sa k predmetnému konaniu na základe ktorého došlo k narušeniu vzťahov a oddeleniu detí, avšak je vysoko pravdopodobné, že rozhodnutie odboru sociálnych vecí a nariadenie predbežného opatrenia má negatívny vplyv jednak na maloletého XXXXX., ktorý je odlúčený od rodiny, v ktorej doteraz žil, tak aj na súrodenecké vzťahy s mladším bratom XXXXX.  Je tiež preukázateľné, že deti s touto situáciu psychicky trpia a môžu reagovať aj zhoršením správania, maloletý XXXXX aj zhoršením sa v škole a môžu sa u nich prejaviť aj psychosomatické, ale aj iné psychické ťažkosti. Pre obe deti by bolo najlepšie, keby do času rozhodnutia súdu zostali spolu u matky.

Podľa § 208 ods. 1 Trestného zákona, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, údermi, spôsobením rán rôzneho druhu alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosťpotrestá sa odňatím slobody na tri roky až osem rokov.
Týraním sa rozumie zlé zaobchádzanie s blízkou osobou alebo osobou, ktorá je v starostlivosti alebo výchove, ktorým páchateľ prejavuje hrubší stupeň necitlivosti a bezohľadnosti.Vyznačuje sa určitou trvalosťou, prípadne aj sústavnosťou alebo opakovanými útokmi, ktoré takáto osoba vzhľadom na jeho hrubú bezohľadnosť alebo bolestivosť považuje za ťažké príkorie, ponižovanie. Trvalosť páchateľovho konania je nutné posudzovať v závislosti od intenzity zlého zaobchádzania. 

Z dokazovania, pričom podotýkam, že v danom prípade sa jednalo o rozsiahle dokazovanie v prípravnom konaní, je zrejmé, že znalci u maloletého XXXXX na jednej strane diagnostikovali sy ADHD- poruchu pozornosti sprevádzanú hyperaktivitou a sy ADD- poruchu pozornosti, ako aj CAN sy-syndróm týraného dieťaťa a posttraumatickú stresovú poruchu, ktoré však u maloletého vznikli ako reakcia na vyšetrovanú udalosť, pričom ide o stav prechodný, ktorý ustúpi po odstránení agresora, avšak na druhej strane uviedli, že ani znaleckou činnosťou sa im nepodarilo určiť konkrétneho agresora.
Nezanedbateľnou je skutočnosť, že syndróm CAN, teda syndróm týraného, zneužívaného a zanedbaného dieťaťa, všeobecne označovaný v anglosaskej literatúre ako Child Abuse and Neglect a odtiaľ prevzatý i do našej terminológie, je súbor nepriaznivých príznakov v najrôznejších oblastiach stavu a vývoja dieťaťa i jeho postavenia v spoločnosti, v rodine predovšetkým. Poukazujem však na skutočnosť, že pre samotnú identifikáciu CAN musí byť splnená jedna zo základných podmienok, ktorou je príčinná súvislosť medzi aktivitou páchateľa a priamymi a nepriamymi následkami pre stav a vývoj dieťaťa. Počas celého prípravného konania sa však nepodarilo zistiť konkrétneho agresora, a aj napriek tomu, že znalci diagnostikovali u maloletého XXXXX syndróm týraného dieťaťa a posttraumatickú stresovú poruchu, nie je celkom zrejmé, ako dospeli znalci k takému záveru, keďže jednou zo základných podmienok pre samotnú identifikáciu CAN syndrómu, je príčinná súvislosť medzi aktivitou páchateľa a priamymi a nepriamymi následkami pre stav a vývoj dieťaťa. Tieto rozpory nebolo možné odstrániť ani dodatočným výsluchom znalca, ktorý trval na záveroch svojho znaleckého posudku.

Znalecká činnosť je špecializovaná odborná činnosť vykonávaná za podmienok upravených v zákone č. 382/2004 Z. z. o znalcoch, tlmočníkoch a prekladateľoch. Vedecko- technický pokrok bezprostredne ovplyvňuje tak objasňovanie trestných činov, ako aj vykonávanie dôkazov, pričom práve okrem iných aj znalecký posudok sa stáva dôležitým dôkazným prostriedkom, z ktorého možno zistiť dôkaz, na čo najpresnejšie zistenie skutkového stavu. Znalecký posudok ako dôkazný prostriedok a dôkazy z neho zistené sa opierajú o odborné poznatky, avšak nie je  možné konštatovať, že by znalecký posudok ako dôkaz mal medzi ostatnými dôkaznými prostriedkami určité privilegované postavenie, nakoľko aj takýto dôkaz je nutné hodnotiť v súlade so zásadou voľného hodnotenia dôkazov. 

Podotýkam, že tak XXXXX, ako aj XXXXX by mali urobiť maximum pre zachovanie všeobecného fyzického a psychického vývoja svojich detí, pričom neustále hádky a rozpory medzi nimi, ktoré sa snažia vyriešiť prostredníctvom svojich detí, môžu u detí spôsobiť psychosomatické, ale aj iné psychické ťažkosti. Popudzovanie dieťaťa proti jednému z rodičov je jednou z najzhubnejších praktík, ktorá sa žiaľ po rozvode alebo rozchode objavuje najčastejšie. Je absolutne neprípustné, aby sa dieťa stalo nástrojom pomsty. Napätie, ktoré v ňom vzbudzuje navodzovanie negatívneho postoja k jednému z rodičov, sa môže nepriaznivo odraziť na jeho ďalšom vývoji.
Vzniknutá situácia z rozchodu nemusí byť pre deti traumatizujúca, pokiaľ ju nezačnú dramatizovať dospelí, a to tým, že nedokážu takúto situáciu podať deťom spôsobom ich veku primeraným. Tento stav je výsledkom dlhodobo nefunkčného vzťahu rodičov a ich neschopnosti riešiť porozchodovú traumu maloletých detí v ich záujme. Maloleté deti vzhľadom na ich nízky vek nemajú schopnosť rozlíšiť závažnosť a negatívny dopad niektorých situácií a nesprávnych rozhodnutí. Pokiaľ ide o rodičov detí, títo si po rozchode založili nové rodiny, je však potrebné, aby si rodičia uvedomili, že ich partnerské vzťahy skončili rozchodom, avšak ich rodičovské vzťahy pretrvávajú aj naďalej vo výkone rodičovských práv a povinností k maloletým deťom. 

Podľa § 214 ods. 1 Trestného zákona prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Pri celkovom posúdení spôsobu vykonania činu obvinenej, následkov jej konania, okolnosti za ktorých bol čin spáchaný, ako aj z výsluchov svedkov a iných listinných dôkazov, ktoré vo väčšej miere svedčili v prospech obvinenej, možno konštatovať, že konanie obvinenej XXXXX nedosahuje taký stupeň závažnosti, aby jej konanie bolo posúdené ako zločin týrania blízkej osoby  a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného konania, avšak vykazuje znaky skutkovej podstaty priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) Zákona SNR č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.

Vzhľadom na horeuvedené skutočnosti som rozhodla som tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Viera Lichá Valicová
prokurátorka