Okresná prokuratúra Košice II 
Mojmírova 5, 040 46 Košice 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 278/10/8803	Košice II, 16.4.2012
EEČ : 2-64-101-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX a spol. 
Trestný čin:	sprenevera podľa § 248 odsek 3 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 183/1999 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Košice II
Rozhodnutie:
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: hospodárka
Skutková veta:
	V trestnej veci vedenej proti obv. XXXXX a spol. za trestný čin sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku, ktorého sa mali dopustiť obvinené XXXXX a XXXXX na tom skutkovom základe, že od presne nezisteného dňa v mesiaci júl roku 2000 do 12.7.2003 v Košiciach na ul. XXXXX v súvislosti s prevádzkovaním predajne potravín si prisvojili zásoby a tovar uskladnené v uvedenej predajni, čím tak pre majiteľku pošk. XXXXX spôsobili škodu vo výške 376.098.-Sk /12.484,17.-€/, 

Právna veta:
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľky OUJP PZ XXXXX II sp.zn. OUJP-1075/30-K2-2003 zo dňa 21.07.2005 bolo podľa § 163 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX a XXXXX za trestný čin sprenevery podľa § 248 ods. 1 Trestného zákona pre skutok, ktorý mali spáchať tak ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	V rámci vyšetrovania boli vo veci vypočuté obvinené XXXXX, XXXXX, poškodená XXXXX, svedkyne XXXXX, XXXXX a XXXXX a taktiež boli zabezpečené listinné dôkazy nevyhnutné pre meritórne rozhodnutie vo veci.

	Obv. XXXXX XXXXX uviedla, že v mesiaci november 1999 na 
základe živnostenského oprávnenia pošk. XXXXX spoločne otvorili predajňu potravín na ul. Kežmarskej č. 36 v Košiciach s tým, že jej sestra obv. XXXXX, ktorá žije v Dánsku investovala základný kapitál na otvorenie prevádzky vo výške okolo 800.000.-Sk. Uvedenú predajňu prevádzkovali na živnosť pošk. XXXXX z dôvodu, že jej sestra obv. XXXXX je občiankou Dánska a ona v tom čase ešte nemala vysporiadané BSM s bývalým manželom, ktorý ako súkromný podnikateľ nemal vysporiadané záväzky voči potravinovým skladom, čo by im mohlo spôsobiť problémy v podnikaní. V mesiacoch november, december 1999 a január 2000 zabezpečovala účtovníctvo ona, avšak v mesiaci február 2000 sa pošk. XXXXX rozhodla nahradiť ju p. XXXXX a ona vystupovala ako zástupkyňa p. XXXXX Dňa 11.7.2000 p. XXXXX, ktorá viedla v predajni účtovníctvo povedala jej sestre XXXXX, že na predajni je manko vo výške 1.600 000.-Sk a navrhla jej, aby p. XXXXX okamžite prepustili. Keď jej to sestra povedala, ona jej povedala, že to nie je pravda, nakoľko ona bola celý čas na predajni, pričom všetky platby prebiehali a nevidela žiaden problém. Podľa jej názoru ich p. XXXXX úmyselne uviedla do omylu, aby mohla dostať p. XXXXX z predajne a podnikať v ich predajni sama, čo sa v podstate o mesiac aj potvrdilo. Na základe uvedených skutočností jej sestra okamžite prepustila p. XXXXX s tým, že menovaná odovzdala všetky kľúče, pečiatky a doklady. Menovaná ďalej uviedla, že od uvedenej doby t.j. od 12.7.2000 do 31.7.2000 spolu so sestrou používali živnosť p. XXXXX nakoľko sa jej pečiatkami pečiatkoval objednaný tovar a vyplácal sa. V tom čase bola vykonaná inventúra zásob, ktoré boli na sklade aj v predajni v hodnote 376.000.-Sk, avšak ona si pre odstup času nepamätá koľko z týchto zásob bolo uhradených. Obvinená ďalej uviedla, že zásoby, ktoré boli na sklade a v predajni od 12.7.2000 do 31.7.2000 nevrátili p. XXXXX z dôvodu, že tieto boli zakúpené z peňazí jej sestry, ktoré do prevádzky predajne investovala. Zároveň uviedla, že je jej ľúto, že k celému nedorozumeniu došlo z dôvodu, že spolu so sestrou naivne uverili klamstvám p. XXXXX o vzniknutom manku, ktoré vlastne neexistovalo.

	XXXXX vo svojom výsluchu zo dňa 28.7.2004 v procesnom postavení svedka uviedla, že p. XXXXX jej dlhuje sumu 824.000.-Sk, ktoré jej poskytla na spustenie prevádzky potravín, pričom po skončení jej podnikania sa ústne dohodli, že tovar a zariadenie, ktoré ostalo v potravinách považuje za čiastočné vyplatenie dlhu. Vzhľadom k tomu, že menovaná sa dlhodobo zdržiava v Dánsku, bola cestou žiadosti o právnu pomoc dňa 30.3.2011 vypočutá justičnými orgánmi Dánskeho kráľovstva, kedy uviedla, že v novembri 1999 investovala do predajne potravín v Košiciach na ul. XXXXX sumu 824.000.-Sk pričom spolu s manželom uzavreli s pošk. XXXXX pracovnú zmluvu, ktorej bola udelená pozícia vedúcej predajne. Prevádzkovanie predajne jej však neprinieslo žiaden zisk, pričom účtovníčka p. XXXXX ju upozornila, že p. XXXXX vynechala istú sumu z účtovných záznamov, na základe čoho rozviazala s menovanou pracovný pomer ku dňu 7.8.2000. Následne zamestnala ako vedúcu predajne p. XXXXX avšak po uplynutí niekoľkých mesiacov nebola spokojná s prevádzkovaním predajne, preto pricestovala do Košíc, kedy prepustila p. XXXXX a zamestnala svoju sestru obv. XXXXX ako vedúcu predajne. Keďže podnikateľská činnosť jej nevynášala zisk, bola nútená predajňu koncom roka 2003 zatvoriť. Podľa jej informácií nie je jej známa žiadna osoba, ktorej by ona bola dlžníkom, pričom po zatvorení predajne zaplatila všetky faktúry. Podľa vyjadrenia obvinenej nie sú jej známe žiadne skutočnosti, na základe ktorých by mala p. XXXXX dĺžiť sumu vo výške 376.098.-Sk, práve naopak, ona utrpela finančnú škodu pre spôsob, akým p. XXXXX viedla predajňu. Obvinená ďalej uviedla, že práve ona celý čas vystupovala ako majiteľka predajne, preto akékoľvek obvinenia popiera a nie je ochotná platiť odškodné.

	Poškodená XXXXX uviedla, že v mesiaci november 1999 na základe živnostenského oprávnenia začala spoločne podnikať so svojou priateľkou obv. XXXXX s tým, že budú spoločne spravovať a prevádzkovať predajňu potravín na ul. XXXXX v Košiciach za finančnej podpory jej sestry obv. XXXXX, ktorá je štátnou občiankou Dánska. Po vzájomnej dohode ju obe obvinené požiadali, aby živnosť zobrala na svoje meno, nakoľko obv. XXXXX bola v rozvodovom konaní. Po spustení prevádzky došlo medzi ňou a obv. XXXXX k ústnej dohode, že cca po pol roku budú potraviny prepísané na obv. XXXXX ktorá mala ďalej viesť prevádzku na základe svojej živnosti. V tom čase sa obv. XXXXX starala o ekonomickú agendu a financovanie a ona o zásobovanie predajne, pričom zakúpený tovar uhrádzala z denných tržieb. Bankový účet bol otvorený v Poľnobanke, s ktorým disponovala obv. XXXXX, nakoľko finančné prostriedky boli poskytované jej sestrou obv. XXXXX. Po čase zistila, že obv. XXXXX nestačila spracovávať ekonomickú agendu, neboli vykonávané odvody za zamestnancov do sociálnej a zdravotnej poisťovne a taktiež nevedela vyčísliť hospodársky výsledok a prehľad platieb faktúr. 

Z uvedeného dôvodu oslovila p. XXXXX, ktorá prevzala ekonomickú agendu po obv. XXXXX o čom bola informovaná aj obv. XXXXX. V polovici júla 2000 prišla obv. XXXXX s manželom, aby zistila ako bolo naložené s finančnými prostriedkami, ktoré poskytla na prevádzku potravín, kedy ju obaja obvinili zo zlého hospodárenia, pričom odmietli vykonať inventúru tovaru a odobrali jej kľúče bez toho, aby bol spísaný preberajúco - odovzdávajúci protokol, ktorý by odzrkadľoval ekonomický a hospodársky stav predajne. Od dňa 13.7.2000 už fyzicky nebola v predajni prítomná, nepreberala žiadnu tržbu, neboli ňou podpísané žiadne dodacie listy ani faktúry a nevyplácala žiadne výdaje. Napriek jej opakovaným upozorneniam, aby jej vrátili jej pečiatku a nezneužívali jej živnostenské oprávnenia na podnikateľský účet, s ktorým disponovala obv. XXXXX, obe obvinené ešte nejakú dobu s tým nakladali. Keďže s dodávateľmi mala dohodnuté splátkové kalendáre a tie po jej nedobrovoľnom odchode nemohla dodržať, vznikli jej u dodávateľov dlžoby, ktoré vyústili až do exekučných príkazov a to aj napriek tomu, že dňa 2.8.2000 bola spísaná dohoda o prevzatí jej záväzkov po jej odchode z prevádzky. Na predajni však zostali zásoby a tovar, ktoré patrili podľa jej názoru práve jej, nakoľko za nich zaplatila zo svojich tržieb, čím jej bola spôsobená škoda vo výške 376.098,98.-Sk /12.484,17.-€/. Poškodená na záver uviedla, že od mesiaca júl 2000 nemala prístup do potravín, resp. tento jej bol zamedzený a od uvedeného obdobia v potravinách fyzicky nikdy nebola.

	XXXXX XXXXX uviedla, že v novembri 1999 bola zamestnaná ako pokladníčka v potravinách na ul. XXXXX v Košiciach, pričom pracovnú zmluvu podpísala s p. XXXXX. Mala vedomosť o tom, že obv. XXXXX dala na rozbehnutie prevádzky pošk. XXXXX sumu vo výške 800.000.-Sk, o čom sa rozprávalo aj na predajni. Keďže pošk. XXXXX podozrievala obv. XXXXX z úniku peňazí, niekedy v mesiaci apríl, resp. máj 2000 priviedla do predajne p. XXXXX aby jej pomohla s účtovníctvom, pričom od uvedenej doby začali problémy s financiami, nezaplatením tovaru a odvodov za zamestnancov. V polovici júla 2000 prišli do predajne obv. XXXXX s manželom, kedy vykonali kontrolu, následne zavolali p. XXXXX a oznámili jej, že chýbajú peniaze vo výške 800.000.-Sk až 1.000.000.-Sk. Vtedy p. XXXXX, p. XXXXX a p. XXXXX pred všetkými predavačkami vyzvali p. XXXXX, aby odovzdala všetky kľúče od predajne, mobilný telefón a sľúbili jej, že všetky faktúry vedené na jej meno uhradia a že neskôr jej vrátia pečiatky. O tom, či sa robila inventúra sa svedkyňa vyjadriť nevedela, nakoľko bola 6 týždňov práceneschopná a keď znova nastúpila do práce, pracovnú zmluvu podpísala s p. XXXXX Svedkyňa ďalej uviedla, že v skladových priestoroch mali počítač, cez ktorý ony ako zamestnankyne brali tovar domov a potom, či už v prípade výplaty tento tovar vyplácali, resp. im bol stiahnutý z výplaty.

	Svedkyňa XXXXX vypovedala zhodne ako svedkyňa XXXXX, pričom dodala, že podľa jej názoru nie je pravdou, že by na predajni chýbala suma 800.000.-Sk a že p. XXXXX, p. XXXXX a p. XXXXX chceli jednoducho p. XXXXX dostať z predajne.

	Svedkyňa XXXXX uviedla, že od mesiaca február 2000 do mesiaca december 2000 pracovala ako ekonómka p. XXXXX v potravinách na ul. XXXXX v Košiciach. Potvrdila skutočnosť, že na rozbehnutie prevádzky požičala obv. XXXXX p. XXXXX sumu 800.000.-Sk, nakoľko p. XXXXX ani p. XXXXX nemali živnostenský list. Dňa 12.7.2000 prišli do predajne p. XXXXX s manželom, kedy im oznámila, že predajňa je v hlbokom mínuse, pričom si zavolali p. XXXXX, ktorej oznámili, že v predajni končí a vyzvali ju, aby odovzdala kľúče od predajne. Vtedy sa p. XXXXX začala brániť a vysvetľovala situáciu ako p. XXXXX brala z predajne peniaze. Ešte v ten deň p. XXXXX spustila celú zostavu na počítači, prostredníctvom ktorej realizovala predaj na čierno a z uvedenej zostavy vyšlo najavo, že chýbajú peniaze. Obv. XXXXX sa vtedy sama priznala, že spôsobila manko a sľúbila, že to napraví. Počas konfrontácie s obv. XXXXX však svedkyňa ani len nespomenula obvinenej, že manko mala spôsobiť práve ona.

	Z dohody podpísanej dňa 2.8.2000 o uznaní záväzkov voči p. XXXXX je zrejmé, že obv. XXXXX prebrala všetky záväzky a pohľadávky od p. XXXXX tak voči zamestnancom ako aj voči dodávateľom a odberateľom a voči DÚ XXXXX II, pričom splnomocnila svoju sestru obv. XXXXX, aby všetky záväzky boli uhrádzané postupne z tržieb z prevádzky potravín na ul. XXXXX v Košiciach.   	

Je potrebné uviesť, že na plnenie oprávnení a povinností vyplývajúcich z dohody spísanej dňa 2.8.2000 ako aj z ústnej dohody o prevzatí záväzkov, ktorú poškodená XXXXX a obvinené XXXXX a XXXXX medzi sebou uzavreli sa vzťahujú ustanovenia § 488 Občianskeho zákonníka. Z uvedeného je teda zrejmé, že v danom konkrétnom prípade ide výlučne o záväzkový právny vzťah /občiansko-právny vzťah/, ktorý vznikol na základe neplnenia si povinností dlžníka voči veriteľovi vyplývajúcich tak z písomnej ako aj z ústnej dohody o prevzatí záväzkov. Záväzkovým vzťahom je právny vzťah, z ktorého veriteľovi (v tomto prípade pošk. XXXXX) vzniká právo na plnenie (pohľadávka) od dlžníka a dlžníkovi (v tomto prípade obv. XXXXX a obv. XXXXX) vzniká povinnosť splniť záväzok. Nesplnenie povinnosti dlžníkom vyplývajúcej z existujúceho záväzkového právneho vzťahu v žiadnom prípade nezakladá trestno-právnu zodpovednosť dlžníka, nakoľko v takomto prípade je veriteľ oprávnený domáhať sa svojich práv a z toho plynúcich nárokov na náhradu škody v konaní vo veciach občiansko-právnych na príslušnom civilnom súde.

Odhliadnuc od vyššie uvedených skutočností je potrebné poukázať na fakt, že celý projekt podnikania spočívajúci v otvorení a prevádzkovaní predajne potravín na ul. XXXXX v Košiciach financovala od začiatku až po dobu, kedy bol s poškodenou XXXXX rozviazaný pracovný pomer práve obv. XXXXX, čo v konečnom dôsledku potvrdila aj samotná pošk. XXXXX. Z uvedených financií časť mala pokryť nákup zariadenia a tovaru, ktoré boli podľa vyjadrenia obv. XXXXX v kompetencii pošk. XXXXX a ďalšia časť mala pokryť nájomné a úvodné investície. Z uvedeného je teda nepochybné, že tovar a zásoby ktoré po tom, čo bol s pošk. XXXXX rozviazaný pracovný pomer zostal v predajni nebol majetkom, ktorý by bol obvineným XXXXX a XXXXX zverený poškodenou na určitý účel a tieto by s ním naložili v rozpore s účelom, na ktorý bol určený ako sa to vyžaduje pre naplnenie skutkovej podstaty trestného činu sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku. Je diskutabilné či uvedený tovar bol vôbec majetkom poškodenej aj keď prevádzkovanie potravín prebiehalo na základe jej živnostenského oprávnenia, nakoľko všetky náklady spojené s financovaním prevádzky hradila práve obv. XXXXX, čím tak fakticky vystupovala ako majiteľka uvedenej prevádzky. Dokazovanie, kto v skutočnosti bol majiteľom uvedeného tovaru by bolo vzhľadom na skutočnosť, že sa nejedná o trestný čin, nad rámec trestného konania a toto by bolo predmetom dokazovania v občiansko-právnom konaní v prípade, že by si pošk. XXXXX uplatnila svoj nárok na náhradu škody v civilnom konaní na príslušnom civilnom súde.     

Trestné konanie nemôže byť prostriedkom na zabezpečenie uplatňovania nárokov zo záväzkových právnych vzťahov, nakoľko takýto postup je zabezpečovaný a garantovaný štátnym donútením v sfére štátnych orgánov, súdov a exekučných úradov. 

Úlohou orgánov činných v trestnom konaní nie je viesť dokazovanie na vyriešenie občiansko-právnej zodpovednosti domnelých, či opodstatnených nárokov a nahrádzať iniciatívu subjektov pri uplatňovaní ich nárokov v občiansko-právnom konaní a je neprípustné, aby prostriedky trestného konania boli zneužívané ako prostriedok nátlaku na protistranu v občiansko-právnom vzťahu, za podmienok absencie Trestným zákonom a Trestným poriadkom vyžadovaných relevantných skutočností. 	

Neschopnosť dodržať zmluvný záväzok nie je samo osebe trestno-právne významnou skutočnosťou, bez naplnenia formálno-právnych zákonných znakov trestného činu.

Zhodnotiac vykonané dôkazy a všetky okolnosti prípadu jednotlivo i v ich súhrne podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku som dospel k záveru, že  obvinené XXXXX a XXXXX svojim konaním tak po objektívnej ako i subjektívnej stránke nenaplnili všetky pojmové znaky skutkovej podstaty trestného činu sprenevery podľa § 248 ods. 1, ods. 3 Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku.
	
V danej veci sa nejedná ani o iný trestný čin a nejde ani o priestupok.

 S poukazom na všetky uvedené skutočnosti, keďže predmetný skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci, bolo potrebné rozhodnúť v zmysle výrokovej časti tohto uznesenia a trestné stíhanie proti obvineným XXXXX a XXXXX podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastaviť.

Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté práva poškodenej na náhradu škody, ktoré si môže uplatniť v konaní vo veciach občiansko-právnych na príslušnom civilnom súde.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Miloš Svat
prokurátor