Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 2 Pv 438/12/1101	Bratislava I, 3.9.2012
EEČ : 2-8-95-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX a spol. 
Trestný čin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinených:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
2.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
1. decembra 1991 v čase od 03.00 hod. do 04.00 hod. v Bratislave v hoteli Carlton v izbe číslo 236 nachádzajúcej sa na 2. poschodí po spoločne strávenom večeri a pozvaní od poškodeného XXXXX na návštevu jeho hotelovej izby, tohto fyzicky napadli udierajúc ho dlaňami zovretými v päsť do rôznych častí tela, po čom mu zobrali finančnú hotovosť vo výške 10.000,- Kčs, koženú bundu čiernej farby, koženú bundu hnedej farby, 1 pár topánok, prsteň zo žltého kovu s emblémom lietadla, náušnicu zo žltého kovu s briliantom, po tomto poškodeného v hotelovej izbe uzamkli a z miesta činu odišli,
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ v tom čase Obvodného úradu vyšetrovania Policajného zboru XXXXX I uznesením číslo konania XXXXX z 1. decembra 1991 postupom podľa ustanovenia        § 160 odsek 1 Trestného poriadku číslo 141/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku začal trestné stíhanie vo veci trestného lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku.

Nadväzne na to vyšetrovateľ v tom čase Obvodného úradu vyšetrovania Policajného zboru XXXXX I v poradí ďalším uznesením číslo konania XXXXX z 5. decembra 1991 postupom podľa ustanovenia § 163 odsek 1 Trestného poriadku číslo 141/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku vzniesol v tom čase mladistvému XXXXX a mladistvému XXXXX obvinenie za trestný čin lúpeže spolupáchateľstvom podľa    § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku prakticky na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

Po tom, ako bola 27. júla 1993 na v tom čase mladistvých obvinených XXXXX vtedajším dozorujúcim prokurátorom v tom čase Obvodnej prokuratúry XXXXX I podaná obžaloba a následne bola predmetná trestná vec uznesením sudcu v tom čase Obvodného súdu XXXXX I číslo konania XXXXX z 23. septembra 1993 vrátená prokurátorovi na došetrenie, bola na podklade sťažnosti podanej dozorujúcim prokurátorom predmetná trestná vec vrátená prvostupňovému súdu na nové konanie a rozhodnutie.

Následne sudca v tom čase Obvodného súdu XXXXX I rozsudkom XXXXX z 31. januára 1994 uznal obžalovaného XXXXX vinným zo spáchania trestného činu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení neskorších predpisov vedenom na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia a obžalovaného XXXXX spod obžaloby podanej za tento skutok postupom podľa ustanovenia § 226 písmeno c) Trestného poriadku číslo 141/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase spáchania skutku oslobodil.

Uznesením Mestského súdu v XXXXX z 25. augusta 1994 bol vyššie uvedený rozsudok prvostupňového súdu zrušený a celá trestná vec obvineného XXXXX a spol. bola vrátená prokurátorovi na došetrenie do prípravného konania.

Uznesením vyšetrovateľky Okresného riaditeľstva Policajného zboru XXXXX I, Odboru kriminálnej polície číslo konania XXXXX z 31. augusta 2006 bolo trestné stíhanie obvineného XXXXX a spol. z dôvodu neprítomnosti poškodeného XXXXX postupom podľa ustanovenia § 228 odsek 2 písmeno a) Trestného poriadku prerušené. K zapokračovaniu v tomto trestnom stíhaní došlo následne uznesením vyšetrovateľa Policajného zboru číslo konania XXXXX z 10. júla 2012.

Následne na to po skončení dokazovania a vyššie uvedenom konaní i postupe orgánov prípravného konania i príslušných súdov vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva Policajného zboru XXXXX I, Úradu justičnej a kriminálnej polície predložil dozorujúcej prokurátorke tunajšej prokuratúry súvisiaci spisový materiál spolu s návrhom na zastavenie trestného stíhania obvineného XXXXX a XXXXX za trestný čin lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku postupom podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku.

Preskúmajúc súvisiaci spisový materiál a vyhodnotiac všetky doposiaľ zadovážené listinné podklady jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne v zmysle ustanovenia § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku som dospela k záveru, že za existujúcej dôkaznej situácie pri absencii priameho dôkazu zadováženého a vykonaného po vznesení obvinenia obom páchateľom za predmetný skutok a pri posúdení konania tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX najmä na podklade akéhosi priznania sa obvineného XXXXX „iba k fyzickému ataku na poškodeného XXXXX, ktorý mal však obranný charakter, nielenže nenapĺňa konanie oboch obvinených, ktoré je predmetom tohto trestného konania, znaky skutkovej podstaty trestného činu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku, ale ani  znaky skutkovej podstaty ktoréhokoľvek z iných trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku. Z tohto dôvodu je na mieste zastavenie trestného stíhania tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX za skutok, ktorý je predmetom tohto trestného konania, a to postupom podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku.

Obvinený  XXXXX  vo svojich výpovediach spáchanie skutku tak, ako mu je kladené za vinu, popiera. Opakovane uviedol, že v ten večer sa zoznámil s poškodeným v meste a následne spolu s obvineným XXXXX išli s poškodeným do jeho hotelovej izby, kam ich pozval. Bol to práve poškodený XXXXX, ktorý obvinenému XXXXX všetky tie veci daroval. Potom ho začal obchytkávať, chcel od neho intímny pomer, čo však obvinený XXXXX odmietol. Bránil sa tak, že poškodeného asi aj viackrát udrel, zobral si tie veci, čo mu predtým poškodený dal, a z hotelovej izby utiekol. Spoluobvinený XXXXX bol celý čas pred izbou, ostal na chodbe a s poškodeným na izbe vôbec nebol.

Obvinený  XXXXX  opakovane poprel, že by sa v ten večer čohokoľvek voči poškodenému dopustil, keďže po tom, ako poškodený s obvineným XXXXX išli do izby, on zostal na hotelovej chodbe, tu si sadol do kresla a zaspal. Zobudil sa na to, ako ním obvinený XXXXX trasie a spolu z hotela odišli. Obvinený XXXXX mal vtedy so sebou nejakú tašku, ale to je tak všetko, čo o tom celom vie.
Poškodený  XXXXX  XXXXX  vo svojej prvotnej výpovedi učinenej pred postupom podľa ustanovenia § 163 odsek 1 v tom čase účinného Trestného poriadku pomerne stručne a bez akýchkoľvek detailov uviedol, že v ten večer sa v meste zoznámil s obomi obvinenými najmä však s obvineným XXXXX a títo dvaja s ním šli do hotelovej izby, kam ich on sám pozval. Po príchode na izbu ho obaja obvinení fyzicky napadli, žiadali od neho peniaze a zobrali mu peniaze a rôzne oblečenie. Následne pretrhli šnúru od telefónu, vyšli z izby a túto uzamkli z vonku. 
To je v podstate všetko, čo o celom konaní oboch obvinených poškodený XXXXX v priebehu celého trestného konania uviedol.

XXXXX, XXXXX a XXXXX, zamestnanci hotela, v podstate iba uviedli, že v nasledujúce ráno si prechádzajúc okolo hotelovej izby, v ktorej spal poškodený XXXXX, všimli, že táto je uzamknutá, pričom kľúč bol zvonku.

XXXXX XXXXX a XXXXX, taktiež zamestnanci hotela Carlton, potvrdili, že v inkriminovanú noc videli prichádzať poškodeného, ktorý bol ich hotelovým hosťom, v spoločnosti im neznámych dvoch mladíkov. Viac však ku skutku uviesť nevedeli.

XXXXX XXXXX, XXXXX a XXXXX, kamaráti oboch obvinených, sa ku skutku taktiež vyjadriť nevedeli. Potvrdili však, že videli obvinených baviť sa v ten večer v spoločnosti im neznámeho staršieho pána, ktorý hovoril po nemecky, bol asi Rakúšan a vydával sa za strýka obvineného XXXXX. Večer trávili spolu a pritom popíjali alkohol, ktorý platil najmä poškodený.

Vyhodnotiac všetky vyššie uvedené dôkazy mám za to, že konanie aj obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, postráda najmä znaky objektívnej ako aj subjektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu lúpeže spolupáchateľstvom tak, ako to má na mysli ustanovenie § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení neskorších predpisov. 

Je pravdou, že v inkriminovaný večer obvinení stretli a spoznali poškodeného XXXXX, s ktorým daný večer strávili spoločne zabávajúc sa a pijúc alkohol v jednom z bratislavských podnikov. Po tom, ako bola v podniku záverečná, poškodený im obom navrhol, aby šli s ním na hotelovú izbu. Poškodený sa pritom vydával za strýka obvineného XXXXX, vraj „pre istotu a aby sa ľudia nečudovali. V tejto časti priebehu inkriminovaného večera sa zhodujú výpovede oboch obvinených a poškodeného.

Odlišne však obvinený na jednej strane a poškodený na strane druhej popisujú to, čo sa stalo po príchode na hotelovú izbu.

Obaja obvinení zhodne a opakovane v priebehu trestného konania (t. j. aj prípravné konanie a aj konanie na prvostupňovom súde) uviedli, že obvinený XXXXX na izbu s poškodeným ani nešiel, že poškodený dal obvinenému XXXXX XXXXX veci sám od seba a následne sa ho začal náruživo dotýkať a tohto obchytkávať. Obvinenému to nebolo príjemné, poškodeným žiadaný a naznačovaný intímny pomer nechcel a preto v rámci akejsi obrany udrel poškodeného. Obvinený XXXXX nevedel presne povedať, koľkokrát udrel poškodeného, ale bolo to asi viackrát. Následne z izby odišiel, zobral si veci, zobudil na chodbe spiaceho obvineného XXXXX a spoločne odišli.

Poškodený XXXXX na druhej strane tvrdí, že po tom, ako všetci traja, t. j. on a obaja obvinení prišli na izbu, ešte niečo popíjali a potom ho obaja obvinení zbili. Chceli od neho peniaze a keď im ich nedal, zobrali si 10.000,- Kčs, ktoré mal na izbe, ako aj jemu patriace veci.

Čo sa týka výpovede poškodeného XXXXX, je potrebné mať na zreteli najmä tú skutočnosť, že sa jedná o prvotnú a jedinú výpoveď poškodeného XXXXX. Výpoveď bola učinená v štádiu po začatí trestného stíhania „vo veci a pred vznesením obvinenia za predmetný skutok. Následne už poškodený XXXXX so slovenskými orgánmi činnými v trestnom konaní nespolupracoval, na predvolania sa ani pred vyšetrovateľov Policajného zboru a ani pred sudcu prvostupňového súdu nedostavoval ignorujúc tieto predvolania bez akéhokoľvek ospravedlnenia či uvedenia dôvodu.

Zo strany orgánov činných v trestnom konaní boli vykonané následne aj šetrenia vzťahujúce sa k ustáleniu aktuálneho pobytu poškodeného a k následnému zaslaniu žiadosti o právnu pomoc, predmetom ktorej bol opätovný výsluch poškodeného XXXXX, ktorý by bol vykonaný po vznesení obvinenia obvinenému XXXXX a spol. za predmetný skutok a ktorý by teda ako dôkaz mohol byť použiteľným, postačujúcim a právne relevantným pre ďalší postup. 

Reakciou poškodeného XXXXX, ktorý sa v podstate odmietol zúčastniť akéhokoľvek svojho ďalšieho výsluchu a bol ochotný, aby bol s ním spísaný iba akýsi záznam, uviedol, že je v nemocnice, na celý prípad si už nechce opätovne spomínať, nevie k tomu celému už nič dodať. S celou vecou už chce mať pokoj a nič už nepovie.

Za existujúcej dôkaznej situácie je teda preukázaným, že v daný večer sa obvinení a poškodený stretli, spolu trávili večer, popíjali alkohol a šli na hotelovú izbu k poškodenému. Tu zrejme chcel poškodený od obvineného XXXXX intímny styk, čo však obvinený XXXXX odmietol, zrejme viackrát v rámci snahy o zbavenie sa dotykov a obťažovania zo strany poškodeného tohto udrel, zobral si veci, ktoré mu predtým poškodený dal, a z izby odišiel.

Nie je preukázaným, že by na hotelovej izbe bol aj obvinený XXXXX ako ani to, že by obaja obvinení bili poškodeného XXXXX a následne mu zobrali peniaze, dve kožené bundy, čižmy a šperky. 

V tejto súvislosti stojí za zmienku aj skutočnosť, že poškodený sám nevedel presne, koľko šilingov v ten večer mal a koľko ich následne menil na československé koruny. Popsi toho, ako ho mali obaja obvinení biť, je pomerne chabý, stručný a nevýstižný. V čase skutku bol poškodený naviac pod vplyvom alkoholu, keďže niekoľko hodín po skutku mu v čase jeho vyšetrenia bola v krvi zistená hladina alkoholu 0,35%.

Čo sa týka zmeny postoja poškodeného XXXXX k spolupráci so slovenskými orgánmi činnými v trestnom konaní, jeho popisu priebehu večera na hotelovej izbe a následného obvinenia oboch obvinených z jeho napadnutia a následného zobratia jemu patriacich vecí, o tomto je možné sa len domnievať.

Za vyššie popísanej dôkaznej situácie by preto trestné stíhanie tak obvineného XXXXX ako aj obvineného XXXXX, ktoré nevykazuje znaky skutkovej podstaty trestného činu lúpeže spolupáchateľstvom podľa § 9 odsek 2 k § 234 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zb. v znení zákona účinného v čase skutku ako ani znaky iného z trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti v tom čase platného a účinného Trestného zákona, bolo v príkrom rozpore s úmyslom zákonodarcu a dikciou príslušných trestnoprávnych ustanovení.

Zastávam názor, že posudzované konanie oboch obvinených by bolo možné posúdiť a následne postihnúť nanajvýš ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch. Uvedené však z dôvodu uplynutia v čase skutku platnej 1-ročnej premlčacej doby nie je možné.

Podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a ak nie je dôvod na postúpenie veci.

S poukazom na všetky vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Soňa Juríčková
prokurátorka