Okresná prokuratúra Bratislava II 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 25 	

Sp. zn. : 2 Pv 1009/07/1102	Bratislava II, 26.10.2012
EEČ : 2-9-138-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Krádež podľa § 212 odsek 2 písmeno c Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 650/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno f Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
dňa 31.08.2007 v čase okolo 13.00 hod. v XXXXX pri obchodnom centre XXXXX v reštaurácii XXXXX odcudzil poškodenej XXXXX plátenú kabelku obsahujúcu rôzne doklady, päť kusov mobilných telefónov zn. Nokia a zn. Sony Ericson, digitálny fotoaparát, letenku a hotovosť vo výške 20.000,- Sk, ktorú mala položenú vedľa seba na stoličke, a to takým spôsobom, že počas toho, ako poškodená jedla, kabelku zobral a dal sa s ňou na útek, 
lebo obvinený mladistvý, ktorý v čase činu neprekročil pätnásty rok veku, nedosiahol takú úroveň rozumovej a mravnej vyspelosti, aby mohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie
Odôvodnenie:
Poverený príslušník Obvodného oddelenia Trnávka Okresného riaditeľstva Policajného Zboru Bratislava II (ďalej aj ako „poverený príslušník) viedol pod č.v.s. XXXXX trestné stíhanie obvineného mladistvého XXXXX (ďalej aj ako „obvinený mladistvý) pre prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. c) Trestného zákona.

	Dňa 16.10.2012 predložil poverený príslušník príslušný vyšetrovací spis spolu s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. e) Trestného poriadku, ktorého preskúmaním som dospela k záveru, že je výsledky skráteného vyšetrovania odôvodňujú zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. f) Trestného zákona.

 Pri hodnotení dôvodnosti uvedeného návrhu som sa primárne zamerala na to, či vykonanými dôkazmi bolo preukázané, že skutky popísaného vo výroku uznesenia sa stali, napĺňajú zákonné znaky skutkovej podstaty prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. c) Trestného zákona a či z vykonaných dôkazov vyplýva dostatočne odôvodnený záver, že týchto skutkov sa dopustil práve obvinený mladistvý. Zhodnotením vykonaných dôkazov podľa § 2 ods. 10, ods. 12 Trestného poriadku som dospela k takémuto záveru. 
Zo spáchania skutku uvedeného vo výroku uznesenia, ktorý napĺňa znaky prečinu krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. c) Trestného zákona, je obvinený mladistvý usvedčovaný výpoveďou poškodenej XXXXX, výpoveďou svedka XXXXX, zápisnicou o zadržaní osobnej podozrivej osoby, úradnými záznamami a listinnými dôkazmi obsiahnutými v spise.

Obvinený mladistvý XXXXX (č.l. 9-14) vo svojej výpovedi uviedol, že si nepamätá, že by dňa 31.08.2007 z reštaurácie XXXXX ukradol plátenú kabelku, keďže v XXXXX sa papá.

Poškodená XXXXX (č.l. 15-21, 92-96) a svedok XXXXX (č.l. 22-25) popísali priebeh skutku tak, ako je uvedený vo výroku tohto uznesenia. Poškodenej XXXXX bola po chytení páchateľa vrátená kabelka s pôvodným obsahom.

Vzhľadom k tomu, že obvinený mladistvý mal v čase skutku menej ako pätnásť rokov, bola v trestnom konaní obligatórne skúmaná jeho rozumová a mravná vyspelosť v čase spáchania skutku a na to nadväzujúca existencia jeho schopnosti rozpoznať protiprávnosť konania a takého konanie aj ovládať.

Zo zabezpečených správ z Centra detí pri Súkromno liečebno - výchovnom zariadení v XXXXX (č.l. 126-127), zo Špeciálnej základnej školy v XXXXX (č.l. 128) a od ošetrujúcej detskej psychiatričky (č.l. 129) vyplynulo, že u obvineného mladistvého bola diagnostikovaná ľahká mentálna retardácia stredného stupňa, hyperkinetická porucha správania ťažkého stupňa pri organickom poškodení CNS, pričom obvinený mladistvý v čase spáchania skutku navštevoval Špeciálnu základnú školu, bol liečený v pedopsychiatrickej ambulancii XXXXX a opakovane bol umiestnený v rôznych centrách. Obvinený mladistvý mával konflikty s vyučujúcimi, ako aj so spolužiakmi. Mával záchvaty zúrivosti, býval impulzívny a nekritický voči svojim výkonom. U obvineného mladistvého bola málo rozvinutá oblasť vyšších citov a systému hodnôt. Jeho myslenie bolo obsahovo chudobnejšie, intelektové funkcie boli ľahko znížené. U obvineného mladistvého tiež mohol byť znížený úsudok a kritičnosť k spoločenskému správaniu a fungovaniu. Výchovné problémy s obvineným mladistvým vyplývali aj z výpovede jeho starej matky XXXXX (č.l. 110-113).

Z písomného znaleckého posudku vypracovaného znalcom z odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia detí, XXXXX (č.l. 32-41) vyplynulo, že pre neschopnosť obvineného mladistvého dostatočne efektívne komunikovať nebolo možné získať potrebné podklady pre patričné psychologické posúdenie jeho intelektu, osobnostnej štruktúry a úrovne mravného vývinu.

Na základe príkazu sudcu Okresného súdu Bratislava II na skúmanie duševného stavu obvineného mladistvého (č.l. 60,70), boli uznesením vyšetrovateľa (č.l. 71) pribratí do konania dvaja znalci z odboru zdravotníctvo, odvetvie psychiatria.

Z písomného znaleckého posudku vypracovaného znalcami z odboru zdravotníctvo,a farmácia, odvetvie psychiatria a sexuológia XXXXX, PhD. a XXXXX (č.l. 73-80) vyplynulo, že obvinený mladistvý od detstva trpel na vývojovú hyperkinetickú poruchu správania ťažkého stupňa pri organickom poškodení CNS. Jeho rozumové schopnosti boli nevyvinuté, pričom trpel mentálnou retardáciou ľahkého až stredne ťažkého stupňa. Obvinený mladistvý vedel v čase spáchania skutku rozpoznať nebezpečenstvo svojho konania pre spoločnosť len v obmedzenej miere, pričom svoje konanie mohol ovládať len v zníženej miere. 

Vzhľadom na pretrvávajúce pochybnosti o rozumovom a mravnom vývoji obvineného mladistvého v čase spáchania skutku, ktoré vyplývali z vypracovaných znaleckých posudkov, zo zabezpečených správ, z výpovede starej matky obvineného mladistvého, ako aj z jeho samotnej výpovedi, bola do trestného konania pribratá znalkyňa z odboru zdravotníctvo a farmácia XXXXX. Z písomného znaleckého posudku (č.l. 115-125) vyplynulo, že intelektuálnu úroveň obvineného mladistvého bolo potrebné hodnotiť s prihliadnutím na jeho mentálnu retardáciu ľahkého až stredného stupňa (IQ 35-69) a následné poruchy správania. Osobnosť obvineného mladistvého bola emočne nezrelá, ľahko ovplyvniteľná, so zníženou frustračnou toleranciou, neschopná primerane regulovať vonkajšie impulzy, efektívne komunikovať a zapájať sa do sociálnych vzťahov. Obvinený mladistvý v čase spáchania skutku nedosiahol zo stránky intelektuálnej, ani zo stránky mravnej, taký stupeň vývinu aký spravidla dosahujú jeho vrstovníci. Úroveň rozumových schopností mu nedávala plnú možnosť pochopiť a rozpoznať protiprávnosť svojho konania a primerane regulovať jeho impulzy. Obvinený mladistvý v čase spáchania skutku vzhľadom na stupeň svojho vývinu si nebol schopný uvedomiť, že jeho skutok hrubo odporuje normám spoločnosti. Obvinený mladistvý nebol schopný zodpovedajúcim spôsobom ani usmerniť svoje konanie.

Podľa § 95 ods. 1 Trestného zákona mladistvý mladší ako pätnásť rokov, ktorý v čase spáchania činu nedosiahol takú úroveň rozumovej a mravnej vyspelosti, aby mohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie, nie je za tento čin trestne zodpovedný.

	Z vyššie citovaného ustanovenia vyplýva, že základnou podmienkou trestnej zodpovednosti u mladistvých páchateľov mladších ako pätnásť rokov je existencia podmienenej príčetnosti, t.j. dosiahnutie rozumovej a mravnej vyspelosti, ktorá im umožňuje rozpoznať protiprávnosť svojho konania a takého konanie aj ovládať. V prípade, ak mladistvý páchateľ mladší ako pätnásť rokov nenadobudol stupeň potrebnej rozumovej a mravnej vyspelosti, akú spravidla dosahujú jeho vrstovníci, v dôsledku čoho u neho absentovala rozpoznávacia alebo ovládacia zložka, nie je za spáchaný čin trestne zodpovedný. 

Otázka nepríčetnosti (a teda i otázka podmienenej príčetnosti) je otázka právna; jej posúdenie prináleží orgánom činným v trestnom konaní na základe skutočností vyplývajúcich z vykonaných dôkazov ( R 17/1979).

Vyhodnotením zadovážených dôkazov, a to najmä výsledkov znaleckého dokazovania,  výpovede obvineného mladistvého, ako aj zabezpečených správ na obvineného mladistvého, som dospela k záveru, že obvinený mladistvý v čase spáchania skutku, v ktorom mal menej ako pätnásť rokov, nedosiahol takú rozumovú a mravnú vyspelosť akú pravidla dosahujú jeho vrstovníci, ktorá by mu umožňovala rozpoznať protiprávnosť jeho konania a súčasne takéto konanie aj ovládať. Zohľadnením vyššie uvedeného preto bolo nevyhnutné dospieť k záveru, že obvinený mladistvý v čase spáchania skutku uvedeného vo výroku tohto uznesenia nebol trestne zodpovedný za jeho spáchanie.

	Podľa § 215 ods. 1 písm. f) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak obvinený mladistvý, ktorý v čase činu neprekročil pätnásty rok veku, nedosiahol takú úroveň rozumovej a mravnej vyspelosti, aby mohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie.

Vzhľadom k vyššie uvedenému som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora Oresnej prokuratúry Bratislava II do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 215 odsek 6 Trestného poriadku)

JUDr. Zuzana Križanová
prokurátorka