Okresná prokuratúra Ružomberok 
Dončova 8, 034 53 Ružomberok 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 125/10/5508	Ružomberok, 13.8.2012
EEČ : 2-42-93-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Porušovanie zákazu konkurencie podľa § 244 odsek 1, odsek 2 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 576/2009 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Ružomberok
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
XXXXX, v období od 24.12.2004 do 10.05.2009 pôsobiaci ako jediný  konateľ spoločnosti XXXXX, s. r. o., XXXXX XXXXX XXXXX, IČO: XXXXX, pri realizácii projektu výstavby 21 dreveníc v  Liptovskej Štiavnici, v rozpore so záujmami uvedenej spoločnosti ako aj v rozpore so znením čl. VII, bod 4 spoločenskej zmluvy spoločnosti XXXXX s. r. o., vykonával súbežne v období od 16.03.2007 do 10.05.2009 činnosť aj ako štatutárny orgán, spoločnosti XXXXX s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO:XXXXX, s obdobným až rovnakým predmetom podnikania ako spoločnosť XXXXX s. r. o., pričom pri vykonávaní obchodnej činnosti medzi spoločnosťami XXXXX s. r. o. a XXXXX s. r. o. najmä navyšovaním cien tovarov a služieb, nerešpektujúc tak ako konateľ ustanovenie § 136 ods. 1 Obchodného zákonníka o zákaze konkurencie, konal v neprospech spoločnosti XXXXX s. r. o., čím spôsobil spoločnosti XXXXX s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, škodu vo výške 159.441,51 Eur,
lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva PZ, Odboru kriminálnej polície v Ružomberku zo dňa 29.06.2010, ČVS: ORP-66/OEK-ZA-2010, vydaným v zmysle § 199 ods. 1 Trestného poriadku bolo začaté trestné stíhanie pre obzvlášť závažný zločin porušovania povinností pri správe cudzieho majetku podľa § 237 ods. 1, ods. 4 písm. a) Trestného zákona a následne po doplnení dokazovania a prislúchajúcej modifikácii skutku so zachovaním jeho totožnosti bolo uznesením vyšetrovateľa podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX v Ružomberku, bytom XXXXX, XXXXX, pre zločin zákazu konkurencie podľa § 244 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona na tom skutkovom základe, že 

	XXXXX, v období od 24.12.2004 do 10.05.2009 pôsobiaci ako jediný  konateľ spoločnosti XXXXX, s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, pri realizácii projektu výstavby 21 dreveníc v  Liptovskej Štiavnici, v rozpore so záujmami uvedenej spoločnosti ako aj v rozpore so znením čl. VII, bod 4 spoločenskej zmluvy spoločnosti XXXXX s. r. o., vykonával súbežne v období od 16.03.2007 do 10.05.2009 činnosť aj ako štatutárny orgán, spoločnosti XXXXX s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO:XXXXX, s obdobným až rovnakým predmetom podnikania ako spoločnosť XXXXX s. r. o., pričom pri vykonávaní obchodnej činnosti medzi spoločnosťami XXXXX s. r. o. a XXXXX s. r. o. najmä navyšovaním cien tovarov a služieb, nerešpektujúc tak ako konateľ ustanovenie § 136 ods. 1 Obchodného zákonníka o zákaze konkurencie, konal v neprospech spoločnosti XXXXX s. r. o., čím spôsobil spoločnosti XXXXX s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, škodu vo výške 159.441,51 Eur.

	Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi len odkázal na skutočnosti, ktoré uviedol v podanej sťažnosti voči uzneseniu o vznesení obvinenia, pričom následne vo veci odmietol vypovedať. V podanej sťažnosti uviedol, že p. XXXXX podal na občiansky súd viacero žalôb, ktoré odôvodňuje rovnako ako podané trestné oznámenie. Jedná sa napr. o žalobu o vydanie neoprávneného prospechu z konkurenčnej činnosti, o ktorej Okresný súd XXXXX rozhodol rozsudkom sp. zn. 5 Cb 47/2009-75 zo dňa 26.01.2010 tak, že žalobu zamietol. Napriek skutočnosti, že návrh p. XXXXX bol zamietnutý z dôvodu nedostatku aktívnej legitimácie, ako aj preklúzie, bolo v súdnom konaní preukázané (posúdením ako predbežnej otázky), že konanie p. XXXXX nie je možné považovať za konanie spĺňajúce podmienky pre konanie, ktoré možno považovať za porušenie konkurencie. Je pravdou, že p. XXXXX založil spol. XXXXX (od 06.11.2007 s obchodným menom XXXXX, s. r. o.), ktorá vznikla 16.03.2007, ale spoločníkmi sú okrem p. XXXXX i p. XXXXX a od r. 2009 i Fond fondov, s. r. o. a XXXXX. Konateľmi sú od jej vzniku p. XXXXX a p. XXXXX, pričom každý z konateľov koná samostatne. XXXXX, s. r. o. má dvoch konateľov a manažment investičnej akcie, pri ktorej malo dôjsť k porušeniu zákazu konkurencie p. XXXXX osobne nevykonával a teda ani nedochádzalo k dvojitým úhradám jednej činnosti. P. XXXXX ako druhý spoločník XXXXX, s. r. o. bol o založení tejto spoločnosti i spolupráci pri projekte vopred i priebežne informovaný, čo vieme preukázať. Nebolo preukázané, že by boli subdodávateľsky využívané činnosti, ktoré mala oprávnenie vykonať XXXXX, s. r. o., ani že by dochádzalo k dvojitej fakturácii, či nesprávnej fakturácii. XXXXX súdu XXXXX sp. zn. 5 Cb 47/2009-75 zo dňa 26.01.2010 bolo preukázané, že požiadavka p. XXXXX ako spoločníka a konateľa spol. XXXXX voči p. XXXXX ako konateľovi spol. XXXXX, s. r. o. a ako konateľovi XXXXX, s. r .o. na vydanie prospechu z obchodov medzi XXXXX, s. r. o. a XXXXX, s. r. o. v súvislosti so zabezpečením akcie „Drevenice pod Salatínom bola jednoznačne v rozpore so zákonom. P. XXXXX si „pomýlil spoluprácu s konkurenčnou činnosťou. Znaleckým posudkom č. 13/2009 vypracovaným XXXXX, boli posúdené všetky aspekty vedenia účtovníctva spoločnosti XXXXX, s. r. o. za obdobie rokov 2006 - 2009 v súlade so zákonom.
 
	Konateľ poškodenej spoločnosti XXXXX, s. r. o. XXXXX vo svojich výpovediach okrem iného uviedol, že je konateľom spoločnosti XXXXX, s. r. o., XXXXX, XXXXX, IČO: XXXXX, od 20.11.2009 kedy predchádzajúcim konateľom bol až do 11.05.2009 XXXXX. Ja som v súčasnosti aj spoločníkom spoločnosti XXXXX, pričom spoločníkom som bol aj počas toho, ako bol konateľom XXXXX XXXXX a to na základe zmluvy, na základe ktorej mi XXXXX XXXXX predal 60 percent obchodného podielu. Spoločníkom XXXXX, s. r. o. som od 26.05.2006. Hlavným zameraním nášho spoločného podnikania bola výstavba dreveníc v Liptovskej Štiavnici.
	Spočiatku vzájomná spolupráca prebiehala korektne, práce ktoré boli realizované pri našom spoločnom podnikaní, boli realizované dodávateľmi a živnostníkmi pre firmu XXXXX, resp. spoločnosť nakupovala materiál priamo od dodávateľov, a dodávatelia vykonávali všetky práce potrebné pre komplexnú realizáciu vystavby a to podľa pokynov konateľa XXXXX XXXXX XXXXX. Ja som názoru, že výstavba dreveníc realizovaná „priamo prostredníctvom XXXXX v rokoch 2005 - 2006 bola vysoko zisková, čo sme obaja s XXXXX reálne zhodnotili. Podľa dohody o spolupráci uzatvorenej s XXXXX XXXXX, som mal dostávať podiel zo zisku vo výške 70 percent a XXXXX XXXXX vo výške 30 percent podielu zo zisku. Ja si myslím, že XXXXX XXXXX sa vtedy rozhodol, že mi nebude vyplácať taký veľký podiel zisku v spoločnosti XXXXX a preto sa rozhodol založiť vlastnú firmu, ktorá by odčerpávala zisky zo spoločnosti XXXXX, s. r. o. Následne XXXXX XXXXX dňa 16.03.2007 založil firmu XXXXX s. r. o.,  ktorej sa stal aj konateľom, firma sa najskôr volala XXXXX s. r. o., v ktorej bol aj väčšinovým spoločníkom, pričom táto spoločnosť mala predmet podnikania obdobný až rovnaký ako firma XXXXX, s. r. o. kedy sa taktiež zameriavala na realizáciu výstavby dreveníc v lokalite Liptovskej Štiavnice, čiže spoločnosť XXXXX s. r. o. realizovala ten istý projekt výstavby ako aj spoločnosť XXXXX, s. r. o. Projekt sme označovali ako výstavba Dreveníc pod Salatínom, kedy takto malo byť vystavaných 21 dreveníc.
	Následne dodávatelia tovaru začali fakturovať priamo spoločnosti XXXXX s. r. o, resp. živnostníci začali pracovať pre túto spoločnosť, ktorá tovar, resp. vykonávané práce priamo prefaktúrovavala spoločnosti XXXXX, s. r. o, a to s navýšením cien, ktoré boli pre XXXXX nevýhodné čím dochádzalo k poškodzovaniu tejto spoločnosti, a toto dávam za vinu XXXXX XXXXX
	K odčerpávaniu zo zisku spoločnosti XXXXX v prospech spoločnosti XXXXX dochádzalo viacerými spôsobmi:
	a) Navýšenie ceny tovaru a prác spoločnosťou XXXXX v neprospech spoločnosti XXXXX, bez toho, aby spoločnosť XXXXX k dodaných tovarom resp. prácam, pridali nejakú 	navýšenú hodnotu
	b) Navyšovanie objemu a množstva dodaného tovaru a množstva vykonaných prác oproti skutočnosti
	c) spoločnosť XXXXX, fakturovala spoločnosti XXXXX aj práce, ktoré neboli zrealizované, resp. tovar, ktorý dodaný nebol
	d) fakturovanie tzv. servisných služieb, ktoré mala spoločnosť XXXXX realizovať pre spoločnosť XXXXX. Išlo o vysokú fakturáciu, ktorá bola realizovaná na konci rokov 2007 a 2008, kedy na faktúrach bolo uvedené, že ide o fakturácie servisných služieb. Čo sa rozumie pod servisnými službami na faktúre nebolo uvedené, nejaké servisné zmluvy sa nachádzajú na OS XXXXX v spore o náhradu škody. Pritom chcem uviesť, že pán XXXXX bol spoločne s XXXXX XXXXX istý čas konateľom spoločnosti XXXXX, pričom predtým spolupracoval so spoločnosťou XXXXX pri výstavbe dreveníc v Lipt. Štiavnici. Pôvodne pán XXXXX vykonával funkciu stavebného dozoru pri výstavbe dreveníc, ešte v čase kým nebola založená spoločnosť XXXXX.
	XXXXX XXXXX, ako konateľ spoločnosti XXXXX, s.r.o, poberal dohodnutú odmenu, ktorú bola dohodnutá našou vzájomnou ústnou dohodou a to vo výške 50.000,- Sk. XXXXX XXXXX mal na základe tejto odmeny vykonávať stavebný dozor, riadiť a organizovať celú výstavbu, zmluvné vzťahy všetko čo súviselo s výstavbou.
	Napriek tomu, že XXXXX XXXXX poberal mesačné slušnú odmenu aj po založení f. XXXXX, znovu fakturoval takmer pri každej faktúre spol. XXXXX manažment investičnej výstavby a ako som už uviedol osobitné faktúry za servisné služby, čo som už vyššie spomenul. Okrem toho spol. XXXXX platila mesačne od 14.000,- do 20.000,- Sk pani XXXXX, ktorá vykonávala činnosti, ktoré mal vykonávať XXXXX v rámci odmeny, ktorú poberal vo výške 50.000,- Sk. 
	Takýmto konaním bola spoločnosti XXXXX s.r.o spôsobená škoda vo výške najmenej 159.441,50 Eur.
	Okrem toho, ešte uvádzam, že pri stavbe minimálne jednej drevenice, postupoval XXXXX XXXXX v rozpore s dohodou spoločníkov a zaužívaným mechanizmom, že sa predávali pozemky spolu s drevenicami a to tak, že najskôr predal pozemok ktorý patril spoločnosti XXXXX, ale výstavbu drevenice realizoval cez spoločnosť XXXXX ktorá takto získala celý profit z realizovanej výstavby drevenice.
	Taktiež poukazujem na skutočnosť, že počas realizácie výstavby dreveníc v rokoch 2007-2008 postavil XXXXX XXXXX veľkú vilu v Lipt. Štiavnici, ktorú využíva ako súkromný dom a má tam trvalý pobyt. Taktiež viem, že aj brat XXXXX XXXXX, XXXXX postavil takmer v identickom období taktiež rodinný dom, rodinné domy oboch bratov sa nachádzajú vedľa seba. Taktiež v tomto období došlo aj k rekonštrukcii RD otca XXXXX XXXXX, ten sa tiež volá XXXXX. V tomto období si príbuzný XXXXX XXXXX kúpili tri drevenice od spoločnosti XXXXX a to približne za cca. 2,5 mil. Sk za jednu drevenicu, jednu si kúpil otec XXXXX XXXXX druhú jeho strýko XXXXX a tretiu jeho ujo, menom XXXXX a štvrtú drevenicu si kúpil od spoločnosti XXXXX XXXXX aj s pozemkom ako hrubú stavbu v cene asi 1,6 mil. Sk.
	Ďalej chcem poukázať na skutočnosť, že spoločnosť XXXXX, s. r. o obdržala a uhradila faktúru z roku 2008 na sumu asi 190.000,- Sk, faktúru vystavila spoločnosť z Trnavy alebo Nitry, ktorá vyrába len tepelné čerpadlá, hoci na faktúre nie je uvedené, že je fakturovaná dodávka tepelného čerpadla, mám podozrenie, že ide o dodávku tepelného čerpadla, ktoré nie je zabudované v žiadnej drevenici. Vo faktúre je uvedené, len znenie, že fakturujeme za dodávku podľa dohody.
	A mám podozrenie, že mohlo ísť o dodávku tepelného čerpadla, ktoré mohlo byť zabudované do domu XXXXX XXXXX resp. jeho príbuzných, čo žiadam preveriť.
	Čo sa týka vyčíslenia škody, tak toto som už vyčíslil pri podaní trestného oznámenia, ktoré som za spoločnosť XXXXX s.r.o. podpísal ja a vydokladoval priloženým faktúrami. Ja som vychádzal z mne dostupných skutočnosti, ktoré som zistil od tretích osôb a z faktúr, ktoré mi XXXXX predložil, pričom som takto zistil, koľko si za predmetné práce resp. dodávku tovar fakturoval XXXXX voči XXXXX. Z faktúr tretích osôb som zistil, koľko za práce a tovar zaplatila spoločnosť XXXXX. Rozdiel tvorí škodu, o ktorú bola spoločnosť XXXXX poškodená konaním XXXXX XXXXX 
	Ešte chcem uviesť, že počas výstavby dreveníc v Lipt. Štiavnici spoločnosťou XXXXX postavila spoločnosť XXXXX ďalšie tri drevenice pri obci Vyhne, Beníkovo za Lipt. Mikulášom a v Brne. 
	
	Za účelom potvrdenia svojej výpovede predložil XXXXX listinné doklady, najmä faktúry od spoločnosti XXXXX a taktiež čestné prehlásenia osôb, ktorí mali potvrdiť skutočnosť, že nie všetky fakturaované tovary a služby boli v skutočnosti aj dodané spoločnosti XXXXX.

	Vo veci boli vypočutí živnostníci, ktorí vykonávali na predmetných dreveniciach stavebné práce - XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX, a ktorí zhodne uviedli, že vykonávali najskôr práce pre spoločnosť XXXXX, s. r. o. a neskôr pre spoločnosť XXXXX, s. r .o., pričom stále jednali len s XXXXX. Nimi dodané a fakturované práce boli práce konečné bez potreby ďalšej finalizácie, pričom na tieto práce poskytovali aj záruku. Bolo im jedno, či práce vykonávajú pre spoločnosť XXXXX alebo spoločnosť XXXXX.

	Svedkovia XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX uviedli, že v mene ich spoločností dodávali a fakturovali spoločnosti XXXXX rôzny tovar, pričom zároveň zabezpečovali jeho prepravu a fakturované ceny boli ceny konečné, bez potreby ich ďalšieho navyšovania. 

	Do spisu boli taktiež doložené rozsiahle listinné doklady týkajúce sa najmä fakturovaných prác a dodávok tovaru pre spoločnosť XXXXX a zároveň fakturácií spoločnosti XXXXX pre spoločnosť XXXXX.

	Zločinu porušovania zákazu konkurencie podľa § 244 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona sa dopustí ten, kto ako osoba povinná dodržiavať zákaz konkurencie podľa zákona, zákaz uvedený v takom zákone poruší a spôsobí tým inému škodu veľkého rozsahu.

	Objektom tohto trestného činu je regulárnosť obchodných vzťahov založená na právnych predpisoch. Toto ustanovenie má chrániť poctivosť podnikateľského prostredia. Príslušný subjekt uvedený v zákone je povinný dodržiavať zákaz konkurencie. Z ustanovenia § 65 ods. 1 Obchodného zákonníka o zákaze konkurencie vyplýva, že ustanovenia o jednotlivých spoločnostiach vymedzujú, ktoré osoby a v akom rozsahu podliehajú zákazu konkurenčného konania.
  
	Podľa § 136 ods. 1 Obchodného zákonníka vzťahujúceho sa k zákazu konkurencie v spoločnosti s ručením obmedzeným pokiaľ zo spoločenskej zmluvy alebo stanov nevyplývajú ďalšie obmedzenia, konateľ nesmie vo vlastnom mene alebo na vlastný účet uzavierať obchody, ktoré súvisia s podnikateľskou činnosťou spoločnosti, sprostredkúvať pre iné osoby obchody spoločnosti, zúčastňovať sa na podnikaní inej spoločnosti ako spoločník s neobmedzeným ručením a vykonávať činnosť ako štatutárny orgán alebo člen štatutárneho alebo iného orgánu inej právnickej osoby s podobným predmetom podnikania, ibaže ide o právnickú osobu, na ktorej podnikaní sa zúčastňuje spoločnosť, v ktorej vykonáva pôsobnosť konateľa.

	Z vykonaných dôkazov je zrejmé, že konateľ spoločnosti XXXXX, s. r. o., XXXXX, XXXXX 034 01, IČO: XXXXX, XXXXX bol v čase spáchania skutku, konkrétne v čase od 16.03.2007 do 11.05.2009, súčasne konateľom aj minimálne v jednej ďalšej spoločnosti s rovnakým, resp. podobným predmetom podnikania, čo priamo vyplýva aj z formulácie vyšetrovaného skutku.

	Pod konkurenčným konaním, ktoré zákon týmto ustanovením zakazuje, treba vo všeobecnosti rozumieť také konanie, ktorým členovia orgánov spoločnosti, zneužívajú informácie získané na základe svojho postavenia alebo účasti v spoločnosti na ujmu spoločnosti, na úkor ktorej získavajú určité výhody. V záujme ochrany spoločnosti, jej spoločníkov a veriteľov možno zákaz konkurencie v spoločenskej zmluve alebo v stanovách v porovnaní s rozsahom zákazu konkurencie uvedenom v § 136 ods. 1 Obchodného zákonníka len sprísniť, keďže vyjadruje minimum zákazu konkurenčného konania, ktoré nemožno zužovať, ale len rozširovať.

	Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

	Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. Škodou veľkého rozsahu sa rozumie suma dosahujúca najmenej päťstonásobok takej sumy. Tieto hľadiská sa použijú rovnako na určenie výšky prospechu, hodnoty veci a rozsahu činu.

	Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

	V rámci vykonávania vyšetrovania bol spis opakovane preskúmavaný Krajskou prokuratúrou v Žiline a taktiež Generálnou prokuratúrou SR, ktorá riešila opakované podnety obvineného XXXXX. Obvinený XXXXX pri preštudovaní spisového materiálu predložil vyšetrovateľovi do spisu vybavenie jeho podnetu Generálnou prokuratúrou SR z 28.11.2011, v ktorom Generálna prokuratúra SR konštatuje, že prejednávané konanie obvineného nenapĺňa znaky skutkovej podstaty trestného činu porušovania zákazu konkurencie podľa § 244 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona a vznesením obvinenia pre tento trestný čin došlo k porušeniu zákona Okresnou prokuratúrou XXXXX a aj Krajskou prokuratúrou v Žiline. Generálna prokuratúra SR zároveň zastáva názor, že konanie obvineného nenapĺňa ani znaky trestného činu porušovania povinnosti pri správe cudzieho majetku. XXXXX prokuratúry SR majú svoj podklad v rozsudku Najvyššieho súdu SR sp. zn. 4 Obo 101/99, z ktorého záverov okrem iného vyplýva aj to, že porušením zákazu konkurencie je až skutočný výkon obchodnej činnosti, ktorá je aj predmetom činnosti spoločnosti. Podľa názoru Generálnej prokuratúry SR, uvedené v predmetnom konaní preukázané nebolo, resp. prejednávaní činnosť obvineného XXXXX nenapĺňa znaky žiadneho trestného činu. 

	Vzhľadom k skutočnosti, že v danom prípade sa jedná o trestný čin, ktorého základ je v obchodnoprávnom spore, pričom absentuje ustálená judikatúra trestných súdov k danej problematike a posúdeniu, či konkrétne konanie obvineného napĺňa, resp. nenapĺňa zákonné znaky skutkovej podstaty trestného činu zákazu konkurencie, najmä s prihliadnutím na princíp trestnoprávnej represie ako posledného prostriedku - „ultima ratio", je nutné považovať stanovisko Generálnej prokuratúry SR za jediné relevantné a odborné v danej veci, a ktoré je potrebné rešpektovať. S prihliadnutím na uvedené je potrebné taktiež uviesť, že otázka nárokov vyplývajúcich zo zákazu konkurencie je riešená aj v Obchodnom zákonníku a je možné sa jej domáhať cestou občianskeho súdneho konania, pričom však oprávnená osoba - poškodený zmeškal preklúzivnu trojmesačnú lehotu, v ktorej si mohol tento nárok na súde uplatniť, čo vyplýva z rozsudku Okresného súdu Ružomberok z 26.01.2010, sp. zn. 5Cb/47/2009, ktorý tvorí súčasť vyšetrovacieho spisu. 

	V tejto súvislosti je potrebné poukázať na skutočnosť, že právny poriadok, aj keď vnútorne diferencovaný, tvorí jednotu, a ako taký je potrebné ho vykladať pri aplikácii jednotlivých ustanovení a inštitútov, a preto, pokiaľ ide o naplnenie objektívnych aj subjektívnych znakov trestného činu, pri premietnutí princípu trestnoprávnej represie ako posledného prostriedku - „ultima ratio" - nemôže byť ignorovaná občianskoprávna stránka veci. Princíp subsidiarity trestnej represie totiž vyžaduje, aby štát uplatňoval prostriedky trestného práva zdržanlivo, to znamená predovšetkým tam, kde sú iné prostriedky ochrany práv fyzických a právnických osôb vyčerpané, neúčinné alebo nevhodné. Štát tieto prostriedky môže uplatňovať len na báze zdržanlivosti, t. j. tam, kde iné nástroje práva zlyhali alebo sú neefektívne a neadekvátne.

	Trestné právo a trestnoprávnu kvalifikáciu určitého konania ako trestného činu, ktoré má súkromnoprávny základ, je potrebné považovať za krajný právny prostriedok, ktorý má význam predovšetkým celospoločenský, t. j. z hľadiska ochrany základných spoločenských hodnôt. V zásade však nemôže slúžiť ako prostriedok nahradzujúci ochranu práv a právnych záujmov jednotlivca v oblasti súkromnoprávnych vzťahov, kde závisí predovšetkým od individuálnej aktivity jednotlivca, aby strážil svoje práva, ktorým má súdna moc poskytovať ochranu. Je však neprijateľné, aby túto ochranu aktívne preberali orgány činné v trestnom konaní, ktorých úlohou je prevažne ochrana celospoločenských hodnôt a nie priamo konkrétnych subjektívnych práv jednotlivca, ktoré svojou povahou spočívajú v súkromnoprávnej sfére. 

	Na základe logického úsudku vyplývajúceho zo starostlivého uváženia všetkých dôkazov získaných zákonným spôsobom tak jednotlivo, ako aj v ich vzájomnej súvislosti s prihliadnutím na zásadu náležitého zistenia skutkového stavu obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 10 Trestného poriadku a zásadu voľného hodnotenia dôkazov obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 12 Trestného poriadku, som dospel k záveru, že skutok, ktorý je právne posudzovaný ako zločin zákazu konkurencie podľa § 244 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona, a pre ktorý bolo dňa 17.03.2011 uznesením vyšetrovateľa OR PZ v Ružomberku, v zmysle ustanovenia § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

	Z vyššie uvedených dôvodov som trestné stíhanie podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastavil, pretože nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Štefan Tomaško
prokurátor