Okresná prokuratúra Piešťany 
Vážska 28, 921 01 Piešťany 	

Sp. zn. : 1 Pv 412/11/2204	Piešťany, 23.10.2012
EEČ : 2-18-84-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Zanedbanie povinnej výživy podľa § 207 odsek 1, odsek 3 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 262/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Piešťany
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
pre prečin zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, ods. 3 písm. b)  Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b)  Trestného zákona na tom skutkovom základe, že
            
v období od mesiaca  apríl 2005 do konca mesiaca september 2009, v mieste svojho trvalého bydliska v Hlohovci, ani na inom mieste, si ako otec detí XXXXX,  nar. XXXXX a XXXXX, nar. XXXXX riadne neplnil vyživovaciu povinnosť aj napriek tomu, že mu vyplýva zo Zákona o rodine, a ktorej rozsah jej bol určený rozsudkom Okresného súdu Trnava č. k. XXXXX zo dňa XXXXX právoplatným dňa XXXXX v sume 66,39,- Eur mesačne na každé dieťa, ktoré je povinný platiť vždy do 15. dňa v mesiaci vopred k rukám matky XXXXX, hoci vedel o existencii svojej vyživovacej povinnosti a túto povinnosť si riadne neplnil, pričom v tomto období  bol zamestnaný a dosahoval dostatok finančných prostriedkov na úhradu výživného na svoje deti, čím za uvedené obdobie dlhuje na výživnom XXXXX sumu vo výške 7.096,88,- Eur, 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície, Okresného riaditeľstva PZ v Trnave uznesením pod číslom ORP-XXXXX zo dňa XXXXX podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a následne dňa XXXXX vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, ods. 3 písm. b) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b)  Trestného zákona na tom skutkovom základe, že v období od mesiaca  apríl 2005 do konca mesiaca september 2009, v mieste svojho trvalého bydliska v Hlohovci, ani na inom mieste, si ako otec detí XXXXX,  nar. XXXXX a XXXXX, nar. XXXXX riadne neplnil vyživovaciu povinnosť aj napriek tomu, že mu vyplýva zo Zákona o rodine, a ktorej rozsah jej bol určený rozsudkom Okresného súdu Trnava č. k. XXXXX zo dňa XXXXX, právoplatným dňa XXXXX v sume 66,39,- Eur mesačne na každé dieťa, ktoré je povinný platiť vždy do 15. dňa v mesiaci vopred k rukám matky XXXXX, hoci vedel o existencii svojej vyživovacej povinnosti a túto povinnosť si riadne neplnil, pričom v tomto období bol zamestnaný a dosahoval dostatok finančných prostriedkov na úhradu výživného na svoje deti, čím za uvedené obdobie dlhuje na výživnom XXXXX sumu vo výške 7.096,88,- Eur.
   
V priebehu vyšetrovania vyšetrovateľ vypočul ku skutku obvineného XXXXX, svedkyňu - poškodenú XXXXX, svedkyne XXXXX a XXXXX a  zadovážil do spisu listinné dôkazy. 

Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že v roku 2005 sa rozviedol so svojou manželkou XXXXX. Kvôli deťom však zostali po rozvode bývať spolu, pričom sa ani majetkovo nevysporiadali.  Asi po roku po rozvode zdedil cca 10.000,- Eur a jeho exmanželka v tom čase došla k záveru, že rozvod bola hlúposť a mali by zostať spolu ako rodina. Žili teda v spoločnej domácnosti, spávali v jednej miestnosti, v manželskej posteli, žili spolu aj sexuálne. Jednoducho fungovali ako normálna rodina, dvakrát boli všetci spolu /aj s deťmi/ na dovolenke v Grécku. Dovolenku platil z dedičstva po otcovi, zaplatil za ňu cca 3.319,-Eur. Platieval všetky účty na chod domácnosti a aj výdavky deťom. Svoju výplatu v podstate odovzdával exmanželke. Bol si vedomý toho, že v zmysle rozsudku má platiť výživné ale nebral to do úvahy, nakoľko peniaze, ktoré zarobil dával svojej rodine. Zarábal cca 600-700,- Eur, exmanželka mala tiež svoj príjem ale ten bol vo výške cca 300,- Eur, pričom v období od 2005-2009 bola zhruba rok nezamestnaná, takže do domácnosti išiel hlavne jeho príjem. Zároveň dodal, že v roku 2007 dal vymeniť v byte staré okná za plastové, vymenil podlahy a prerobil bytové jadro, ako aj kúpeľňu. Niekedy v roku 2009 sa ich vzťahy s exmanželkou Ingridou zhoršili, nevedel si vysvetliť dôvody tej zmeny a zrazu sa dozvedel, že si našla iného partnera. Raz večer v sobotu prišiel domov a ten priateľ bol u nich, dokonca u nich aj spal, neskôr mu exmanželka povedala, že s ním končí, že si našla nového priateľa, s ktorým chce žiť.  Po tomto jej vyjadrení sa asi o týždeň z bytu vysťahoval a odišiel bývať do svojho rodičovského domu. Vtedy sa aj manželkou dohodli na cene bytu, ktorý by si „rozdelili na polovicu, s tým, že exmanželka mu bola ochotná za byt zaplatiť cca 16.597,-Eur. Po roku od jeho odchodu sa nič nedialo, XXXXX ho nekontaktovala ani s ním nekomunikovala. Vyhľadal preto právnu pomoc a jeho právnička navrhla exmanželke dohodu, ktorú však XXXXX neakceptovala a vzápätí na neho podala trestné oznámenie pre neplatenie výživného. Celé konanie zo strany exmanželky považuje za vydieranie, aby mu nemusela vyplatiť byt. 
Od doby, kedy odišiel zo spoločnej domácnosti, platí výživné v plnej výške a „všetko dáva na papier, nakoľko už nikomu a ničomu nedôveruje.
Okrem toho dáva dcéram každý mesiac vreckové vo výške 30-40,-Eur a to každej z nich, pričom dcére Michaele platí aj faktúru za telefón. S dcérami sa stretáva cca 2-3 krát za mesiac. 
Záverom svojej výpovedi dodal, že jeho exmanželka vymenila zámok na ich byte, hoci BSM nemajú vysporiadané.  

Svedkyňa - poškodená XXXXX uviedla, že rozsudkom Okresného súdu Trnava č. k. 16C/153/04 zo dňa 18.01.2005, právoplatným dňa 16.02.2005, bolo rozvedené jej manželstvo s XXXXX, pričom uvedeným rozsudkom bol XXXXX bol zviazaný prispievať na výživu svojich dcér sumou 66,40,Eur a to na každú dcéru, ktoré je povinný platiť vždy do 15. dňa v mesiaci vopred k jej rukám. Exmanžel jej začal uhrádzať výživné hneď,  17.02.2005 uhradil sumu  199,16,-Eur, dňa 18.03.2005 uhradil 132,78,-Eur. Od apríla 2005 však už výživné prestal platiť. Výživné nezaplatil ani v roku 2006, 2007 a 2008. V roku 2009 jej nezaplatil od januára do septembra, v októbri 2009  zaplatil 135,-Eur, uvedenú sumu uhradil aj 10.11.2009 a 14.12.2009. Od 01.01.2010 si svoju vyživovaciu povinnosť plní riadne. Za obdobie od roku 2005 až do septembra 2009 jej dlhuje na výživnom sumu vo  výške 7.103,48,- Eur. 
Dcéra XXXXX je žiačkou SOŠ obchodu a služieb v Piešťanoch a dcéra XXXXX je študentkou Združenej strednej školy v Hlohovci. 
	Svedkyňa zároveň uviedla, že s bývalým manželom mala dohodu spočívajúcu v tom, že jej odstúpi svoju časť  bytu za sumu 16.597,-Eur a túto sumu nebude zvyšovať, on však požaduje sumu vyššiu a teda nerešpektuje ich dohodu. 
 	Vo svojej následnej výpovedi /po vrátení veci na doplnenie vyšetrovania/ potvrdila, že po rozvode žila s manželom v spoločnej domácnosti a to do mesiaca január 2011. Bývalý manžel XXXXX jej prispieval na chod spoločnej domácnosti, ale nebolo to pravidelne  a táto suma nebola ani ustálená, jednalo sa o sumy cca 80-100,-Eur, k celkovej sume sa vyjadriť nevedela, nakoľko to nikdy nerátala. Túto sumu však nepovažovala za výživné, ale len za príspevok potrebný na chod domácnosti, nakoľko mu varila aj prala. O deti sa spočiatku starali spoločne. Taktiež potvrdila, že po rozvode ich manželstva boli dvakrát na spoločnej dovolenke v Grécku. Dovolenky financoval XXXXX a to z peňazí, ktoré získal predajom pozemkov. V roku 2007 rekonštruovali ich spoločný byt, pričom peniaze na rekonštrukciu poskytol XXXXX. 
	Svedkyňa taktiež potvrdila, že obvinený XXXXX sa so svojimi dcérami stretáva cca raz do mesiaca, pričom má vedomosť o tom, že Natálke dáva vreckové, ale v akej sume to nevie a Michaele platí mesačne 10,-Eur. 
	
	Svedkyne XXXXX a XXXXX, dcéry obvineného, využili svoje zákonné právo a k veci odmietli vypovedať. 

	Z rozsudku Okresného súdu Trnava č. k. 1XXXXXo dňa XXXXX právoplatného dňa 16.2.2005, vyplýva, že manželstvo a XXXXX a XXXXX bolo rozvedené, pričom maloleté deti Michaela a Natália boli na čas po rozvode zverené do výchovy XXXXX /Kováčovej/  a XXXXX bol zaviazaný prispievať na výživu Michaely a Natálie sume 66,39,- Eur mesačne na každé dieťa vždy do 15. dňa v mesiaci vopred k rukám matky XXXXX. 

Z fotokópií poštových poukážok vyplýva, že obv. XXXXX si svoju vyživovaciu povinnosť od novembra 2009 až doposiaľ riadne plní. 

	Z výpisu identifikačných údajov poskytnutých Sociálnou poisťovňou, pobočka Trnava, vyplýva, že obv. XXXXX bol od 01.09.2002 do 17.06.2006  zamestnaný v spoločnosti XXXXX od 18.04.2006 do 30.04.2007 v spoločnosti XXXXX a.s. Bratislava, od 01.05.2007 do 17.08.2007 u podnikateľského subjektu XXXXX - XXXXX XXXXX, od 21.08.2007 do 16.03.2009 v spoločnosti XXXXX XXXXX, od 16.03.2009 do 14.09.2010 v spoločnosti XXXXX a od 16.9.2010 doposiaľ v spoločnosti XXXXX XXXXX. 

	Zo strany svojho súčasného zamestnávateľa spoločnosti XXXXX. XXXXX je obv. XXXXX hodnotený kladne, pričom je pracovne zaradený ako stavebný pracovník  a poberá čistú mzdu vo výške cca 272,-Eur. 

XXXXX nebol doposiaľ súdne trestaný ani priestupkovo postihnutý. 

	Vyhodnotením všetkých zadovážených dôkazov v zmysle ustanovenia § 2 ods.12 Trestného poriadku som dospela k záveru, že skutok, pre ktorý vyšetrovateľ vzniesol obvinenie XXXXX nie je trestným činom a nie je dôvod ani na postúpenie veci.  

Trestný čin ako určitú právnu konštrukciu vymedzuje Trestný zákon uzavretým komplexom presne definovaných objektívnych a subjektívnych znakov, ktoré v súhrne vytvárajú skutkovú podstatu trestného činu. Skutkovou podstatou sa rozumieme súhrn konkrétnych znakov, ktoré charakterizujú určité ľudské správanie ako konkrétny trestný čin, pričom každá skutková podstata trestného činu obsahuje znaky charakterizujúce objekt, objektívnu stránku, subjekt a subjektívnu stránku trestného činu. Všetky tieto štyri znaky tvoria jednotný celok a sú v skutkovej podstate obligatórne, t.j. ak by niektorý z týchto znakov pri konkrétnom skutku chýbal, nedošlo by k naplneniu tej ktorej skutkovej podstaty trestného činu a nemohlo by teda ani dôjsť k vyvodeniu trestnej zodpovednosti páchateľa.

Pre naplnenie znakov skutkovej podstaty prečinu zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, ods. 3 písm. b)  Trestného zákona sa vyžaduje, aby si páchateľ neplnil, čo aj z nedbanlivosti zákonnú povinnosť vyživovať alebo zaopatrovať iného a taký čin spáchal závažnejším spôsobom konania. 
Podľa § 138 písm. b)  Trestného zákona sa za závažnejší spôsob konania rozumie páchanie trestného činu po dlhšiu dobu - pokiaľ si páchateľ neplní vyživovaciu povinnosť aspoň dva roky, pričom neplnenie vyživovacej povinnosti nemusí byť sústavné. 
	
	Povinnosť vyživovať iného spočíva nielen v poskytovaní peňažného plnenia ale aj v povinnosti vyživovať dieťa v naturálnej forme, to znamená vo faktickej starostlivosti poskytovať dieťaťu stravu, oblečenie, bývanie, starostlivosť o jeho zdravie, čistotu a pod. 

Neplnením vyživovacej povinnosti sa rozumie stav, keď oprávnená osoba nedostane všetko, čo je obsahom vyživovacej povinnosti. Orgány činné v trestnom konaní nie sú viazané rozhodnutím, ktorým bola táto povinnosť určená v občianskoprávnom konaní, vrátane rozsahu výživného. Pri rozhodovaní o vine súd rozsah vyživovacej povinnosti posudzuje samostatne a preto môže vychádzať z iného rozsahu vyživovacej povinnosti páchateľa, než občianskoprávny súd. 
Rozsah vyživovacej povinnosti je ohraničený možnosťami a schopnosťami povinného. Spravidla je určený tak, aby zodpovedal príjmom a majetkovým pomerom povinného. 

Vykonaným vyšetrovaním bolo preukázané, že obv. XXXXX po rozvode svojho manželstva s XXXXX  /Mičovou/ žil naďalej v spoločnej  domácnosti s XXXXX /XXXXX/, pričom  obv. XXXXX sa v období od apríla 2005 do septembra 2009 riadne staral o svoje maloleté dcéry XXXXX a XXXXX, teda poskytoval im bývanie, svojej  bývalej manželke poskytoval finančné prostriedky, z ktorých  sa kupovali potraviny na nákup jedla ako aj oblečenie pre deti.  S deťmi trávil svoj voľný čas, financoval im spoločné dovolenky. 
V danom prípade teda absentuje naplnenie objektívnej stránky skutkovej podstaty prečinu  zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, ods. 3 písm. b)  Trestného zákona.

	Konaním obv. XXXXX nedošlo ani k naplneniu subjektívnej stránky trestného činu, ktorým je zavinené neplnenie si vyživovacej povinnosti. 

V danom prípade teda nebolo preukázané, žeby obvinený XXXXX svojim konaním naplnil zákonné  znaky skutkovej podstaty prečinu  zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, ods. 3 písm. b)  Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b)  Trestného zákona,  tak po stránke objektívnej ako aj subjektívnej. 

	Pretože výsledky dokazovania tiež ukazujú, že konanie obvineného  nevykazuje ani znaky priestupku,  rozhodla som tak, že som trestné stíhanie zastavila v zmysle ustanovenia § 215 ods.1 písm. b) Trestného poriadku.
        
Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 
 
Vzhľadom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Katarína Jurčová
prokurátorka