Krajská prokuratúra Žilina 
Moyzesova 20, 011 04 Žilina 1 	

Sp. zn. : Kv 56/10/5500	Žilina, 4.2.2013
EEČ : 2-36-2-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Obzvlášť závažný zločin:	Vražda podľa § 145 odsek 1, odsek 2 písmeno c/ Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Krajskej prokuratúry Žilina
Podľa § 215 odsek 2 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
že 26. septembra 2010 okolo 23.00 hod. v XXXXX, v XXXXX, bez zisteného motívu udusil svoju manželku XXXXX, XXXXX, dlhšie trvajúcim silným tlakom mäkkým tkanivom na prednú oblasť krku až podbradia alebo prekrytím dýchacích otvorov na tvári, čím sa vyvinuli početné známky dusenia na vnútorných orgánoch, prekrvácanie vnútorných orgánov, početné ložiská rozdutia pľúc, krvácanie pod podpľúcnicou, výrazné rozšírenie pravej srdcovej komory a ťažký opuch mozgu, na následky čoho na mieste činu zomrela,  

lebo o skutku obvineného bolo už právoplatne rozhodnuté cudzozemským orgánom príslušným na konanie o trestnom čine a toto rozhodnutie možno považovať za dostačujúce
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ OKP OR PZ Dolný Kubín uznesením sp. zn. XXXXX zo dňa 26. 09. 2010, po predchádzajúcom začatí trestného stíhania, postupom podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin zabitia podľa § 147 ods. 1, 2 písm. a/ Tr. zákona, ktorého sa mal dopustiť spôsobom uvedeným vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

	Dňa 8. októbra 2010 bola opatrením vec odňatá Okresnému riaditeľstvu Policajného zboru Dolný Kubín a pridelená Krajskému riaditeľstvu Policajného zboru Žilina. Následne vyšetrovateľka polície prípisom zo dňa 30. decembra 2010 upozornila obvineného, že na základe výsledkov vyšetrovania bude ďalej jeho konanie posudzované ako obzvlášť závažný zločin vraždy podľa § 145 odsek 1, 2 písmeno c) Trestného zákona, pretože obvinený mal konať v úmysle poškodenú usmrtiť a nie iba v úmysle spôsobiť jej ťažkú ujmu na zdraví. 

Následne z dôvodu organizačných zmien v PZ vo veci opätovne konal vyšetrovateľ OKP OR PZ Dolný Kubín pod sp. zn. XXXXX

Uznesením vyšetrovateľa zo dňa 10. 10. 2011 bolo podľa § 228 ods. 2 písm. d/ Tr. por. prerušené trestné stíhanie obvineného XXXXX vedené pre obzvlášť závažný zločin vraždy podľa § 145 ods. 1, ods. 2 písm. c/ Tr. zákona na tom skutkovom základe ako je uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
	Dôvodom takéhoto postupu vyšetrovateľa bolo navrhované odovzdanie trestného stíhania do cudziny, t.j. do Českej republiky. 
	Tunajšia prokuratúra žiadosťou zo dňa 20. 10. 2011 požiadala Krajské štátne zastupiteľstvo v Ostrave, pob. Olomouc, o prevzatie trestného stíhania obvineného XXXXX v zmysle článku 6 odsek 1 Európskeho dohovoru o odovzdávaní trestného konania dojednaného 15. mája 1972 v Štrasburgu a  článku 29 odsek 1 Zmluvy medzi Českou republikou a Slovenskou republikou o právnej pomoci poskytovanej justičnými orgánmi a úprave niektorých právnych vzťahov v občianskych a v trestných veciach podpísanej 29. októbra 1992 v Prahe. 

	Prostredníctvom Generálnej prokuratúry SR bolo dňa 23. 01. 2012 tunajšej prokuratúre oznámené, že Najvyššie štátne zastupiteľstvo ČR listom zo dňa 21. 12. 2011 sp. zn. XXXXX informovalo o prevzatí predmetného trestného konania. 

	Dňa 18. 01. 2013 bolo tunajšej prokuratúre cestou Generálnej prokuratúry SR  doručené uznesenie vrchného komisára Polície ČR, Krajského riaditeľstva polície Olomouckého kraja, sp. zn. XXXXX, zo dňa 24. 09. 2012, právoplatné dňa 03. 12. 2012, ktorým vec tohto trestného stíhania odložil podľa § 159a ods. 1 Trestného poriadku ČR. 

	Z týchto dôvodov som uznesením z 31. 01. 2013 v zmysle § 228 ods. 5 Tr. por. v trestnom stíhaní obvineného pokračoval. 

	Už počas trestného stíhania vykonávaného na území Slovenskej republiky došlo k vypracovaniu dvoch odlišných znaleckých posudkov pokiaľ ide o príčinu smrti poškodenej a najmä možné násilné konanie na zo strany inej osoby na jej telesnú integritu. 

	Z rozhodnutia policajného komisára Polície ČR vyplýva, že tento sa uvedenou nezhodou znaleckých posudkov zaoberal, pričom zabezpečil vypracovanie posudku znaleckého ústavu. Dňa 17. 02. 2012 bola pribratá do konania Nemocnice ne Bulovce k podaniu znaleckého posudku v odbore zdravotníctvo odvetvie vnútroných chorôb,  neurológie a súdneho lekárstva. Zo záverov tohto posudku znaleckého ústavu vyplýva, že nie je možné mať za objektívne preukázané, že voči krku poškodenej pôsobilo násilie v intenzite spôsobilej k usmrteniu. Bezprostrednou príčinou smrti poškodenej bolo udusenie, kde sa najpravdepodobnejšou príčinou dusenia javí epileptický záchvat, ako aj komplikácia nádoru v dutine lebečnej. Na definitívnom zlyhaní životných funkcií sa mohlo podieľať aj významné chorobné postihnutie srdcového svalu. Znalci sa zároveň zaoberali možnou príčinou vzniku poranení na pokožke poškodenej, pričom tu ide o kombináciu poranení mechanických a chemických, ktoré mohli vzniknúť pri utieraní zvratkov obvineným, ako aj pri následnej resuscitácii poškodenej.
	Obdobné závery už boli zistené aj na základe znaleckého posudku znaleckej organizácie Inštitút forenzných medicínskych expertíz, s.r.o. č. 77/2011 vypracovaného ešte počas vedenia trestného stíhania na území SR. V tomto zmysle ide o diametrálne odlišné závery vo vzťahu k príčine smrti poškodenej a pôsobeniu údajného mechanického násilia na oblasť jej krku, ako boli uvedené v pôvodne prvom vypracovanom znaleckom posudku č. 145/2010 znalcov prim. XXXXX a XXXXX Títo znalci vo svojom znaleckom posudku jednoznačne za príčinu smrti poškodenej považovali pôsobenie tupého mechanického násilia na oblasť krku poškodenej inou osobou, pričom vylúčili možnosť spôsobenia  zranení pri poskytovaní prvej pomoci.    
	Znalecká organizácia Inštitút forenzných medicínskych expertíz, s.r.o., sa v znaleckom posudku č. 77/2011 dôsledne vysporiadala s pôvodným stanoviskom znalcov a vysvetlila, prečo ich závery nemožno považovať za správne. Táto znalecká organizácia uviedla, že smrť XXXXX nenastala v dôsledku jej poranení alebo konania inej osoby a poranenia zistené pitvou neboli v príčinnej súvislosti s jej smrťou. Závery znaleckého posudku uvedenej znaleckej organizácie boli v podstate úplne potvrdené aj posudkom znaleckého ústavu zabezpečeného orgánmi činnými v trestnom konaní na území ČR. 
	Ani z iných dôkazov vyšetrovaním získaných nevyplýva podozrenie zo spáchania trestného činu, pre ktorý je vedené trestné stíhanie, a ktoré by smerovalo voči obvinenému.  
	Vo veci som zaoberal aj otázkou, či vydaním vyššie uvedeného právoplatného uznesenia policajného komisára v ČR nebola založená prekážka veci rozhodnutej v zmysle čl. 54 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov Hospodárskej únie Beneluxu, Spolkovej republiky Nemecko a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (Ú. v. ES L 239, 2000, s. 19; Mim. vyd. 19/002, s. 9), podpísaného 19. júna 1990 v Schengene (Luxembursko). Takýto postup by potom odôvodňoval zastavenie trestného stíhania na území SR podľa § 215 ods. 1 písm. d/ Tr. por., z dôvodov uvedených v § 9 ods. 1 písm. g/ Tr. por.  
	V zmysle znenia článku 54 uvedeného dohovoru a konštantnej judikatúry Európskeho súdneho dvora (napr. vec C-491/07 - Turanský), ak nie je rozhodnutím o skončení trestného stíhania v rámci vnútroštátneho práva vytvorená prekážka veci rozhodnutej, táto nemôže vzniknúť ani podľa čl. 54 Schengenského vykonávacieho dohovoru. 
	Vzhľadom na povahu uznesenia o odložení veci podľa § 159a ods. 1 Trestného poriadku ČR, toto uznesenie netvorí prekážku veci rozhodnutej ani podľa českého vnútroštátneho práva (§ 11 ods. 1 písm. f/, § 172 ods. 1 Trestného poriadku ČR). 
	Vzhľadom na tieto zistenia prichádza do úvahy postup v zmysle § 215 ods. 2 písm. b/ Tr. por.
	Podľa § 215 ods. 2 písm. b/ Tr. por. prokurátor môže zastaviť trestné stíhanie, ak o skutku obvineného bolo už právoplatne rozhodnuté disciplinárne iným orgánom alebo orgánom príslušným na konanie o priestupku alebo o inom správnom delikte, cudzozemským súdom alebo iným cudzozemským orgánom príslušným na konanie o trestnom čine, priestupku alebo o inom správnom delikte a toto rozhodnutie možno považovať za dostačujúce.
	Na základe dôkaznej situácie v predmetnej veci (zistenú čiastočne už počas konania na území SR) mám za to, že rozhodnutie cudzozemského orgánu o odložení veci je možné považovať za dostačujúce. Nie je predpoklad, že v prípade uplatnenia postupu čl. 21 ods. 2 písm. d/ Európskeho  dohovoru o odovzdávaní trestného konania podpísaného dňa 15. mája 1972 v Štrasburgu by ďalším konaním na území SR boli získané relevantné dôkazy, na základe ktorých by bolo možné vyvodiť trestnú zodpovednosť voči obvinenému. 

	Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora krajskej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Matúš Harkabus
prokurátor