Okresná prokuratúra Žilina 
Moyzesova 20, 011 56 Žilina 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 779/12/5511	Žilina, 24.1.2013
EEČ : 2-43-30-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Žilina
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu, odboru všeobecnej vnútornej správy v Žiline
Dňa 18.06.2012 v čase asi o 17.00 hod. na spoločnom nádvorí pred rodinným domom XXXXX v obci Hliník nad Váhom, okr. Bytča, po predchádzajúcom vzájomnom verbálnom konflikte vulgárne nadávala XXXXX, pri čom malo dôjsť aj k fyzickému napadnutiu vo forme sotenia XXXXX, ktorým neboli v zmysle znaleckého posudku XXXXX spôsobené zranenia, ktoré by si vyžadovali práceneschopnosť.
nakoľko výsledky trestného konania ukazujú, že nejde o trestný čin, že však ide o skutok, ktorý by mohol iný príslušný orgán posúdiť ako priestupok.
Odôvodnenie:
            Poverený príslušník OO PZ Bytča uznesením sp. zn. ČVS:ORP-1872/BY-ZA-2012 zo dňa  24.09.2012 podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Tr. zák., na tom skutkovom základe, ako je uvedené v predmetnom uznesení.

	Po skončení skráteného vyšetrovania mi poverený príslušník PZ predložil vec s návrhom na postúpenie veci.

Obvinená XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že dňa 18.06.2012 v čase asi o 15.30 hod.  sedela na priedomí spoločne so svojou susedou XXXXX a to pod veľkým oknom rodiny XXXXX. Zo zadnej časti domu začala na ňu vykrikovať XXXXX, že čo sedí pod jej oknom ako také kurvisko a že nech vypadne do piče, že tam nemá, čo robiť. Potom XXXXX prišla až k nim a povedala obvinenej, že ak neodíde, tak ju obleje studenou vodou, pričom jej neustále vulgárne nadávala. Potom sa so stoličkou premiestnila obvinená pod svoje okno, avšak XXXXX prišla ku nej a zase jej nedala pokoj a nadávala jej. Obvinená sa zodvihla a šla ku svojim dverám, nakoľko chcela ísť domov, ale ako XXXXX prechádzala do zadnej časti, tak obvinenú chytila rukami pod krk a sotila ju na betónovú hranu chodníka. XXXXX teda uviedla, že poškodená XXXXX v žiadnom prípade nenapadla a iba sa bránila.

Svedkyňa poškodená XXXXX uviedla, že dňa 18.06.2012 v čase asi o 15.00 hod. videla sedieť rovno pod jej oknom do kuchyne susedu XXXXX a XXXXX, čo ju nahnevalo, že si dovolila sadnúť rovno pod jej okno, tak XXXXX povedala, že nech odtiaľ vypadne, že nie je zvedavá na jej reči a nech vypadne na svoj pozemok. Ona jej odpovedala, že čo jej má čo rozkazovať, že je to jej vec, kde bude sedieť, lebo dvor je spoločný. Poškodená jej povedala, že ide zobrať vedro s vodou a že ju obleje. Po tomto sa postavili zo stoličiek, suseda XXXXX išla domov, lebo mala telefón a XXXXX aj so svojou vnučkou išla ku svojim vchodovým dverám. Poškodená XXXXX po tom chcela ísť do svojej izby v zadnej časti domu a XXXXX sa otočila a postavila sa jej do cesty a povedala jej, že keď ona nemôže sedieť pod jej oknami, tak XXXXX nebude chodiť po jej chodníku, na čo jej poškodená povedala, že chodník je spoločný. Napriek tomu XXXXX ostala stáť na chodníku a keďže poškodená sa s ňou už nechcela hádať, tak sa rozhodla, že ju obíde, tak zišla z chodníka a po dvore prechádzala okolo nej. Keď prechádzala okolo nej, tak si odpľula na zem a povedala jej, tak si zožer ten chodník. Poškodená urobila ešte niekoľko krokov a v tom pocítila silný úder v oblasti chrbta, následkom čoho spadla na zem smerom dopredu, pravým kolenom narazila na kameň, koleno jej hneď opuchlo a taktiež si narazila pravý bok, ktorý ju tiež začal bolieť. Už v minulosti asi pred dvoma rokmi sa liečila na pravé koleno. Poškodená tiež uviedla, že ona sa XXXXX ani nedotkla a ani do nej nesotila. Je pravda, že na ňu kričala, keď sedela pod oknami. Od uvedeného incidentu si XXXXX vôbec nevšíma, lebo s ňou nechce prísť do konfliktu. 

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že v inkriminovanom čase bol doma a sedel v kuchyni ich domu, pričom pod ich oknom sedeli susedy XXXXX a XXXXX. Zo zadnej časti prišla ku nim jeho sestra XXXXX, ktorá povedala XXXXX, že si nepraje, aby jej sedela pod oknami. XXXXX jej na to povedala, že dvor je spoločný a nikam nepôjde. Po tom počul, ako sa sestra s XXXXX ďalej dohovárali, po čom sa XXXXX postavila a odišla smerom k sestre. Suseda XXXXX šla na druhú stranu dvora, kde býva. Svedok potom počul, ako sa XXXXX so sestrou háda, ale nepočul nič konkrétne. Išlo o bežnú hádku, kričali po sebe navzájom. Keď sa bavili pod ich kuchynským oknom, tak k žiadnemu fyzickému kontaktu nedošlo. Čo bolo ďalej, k tomu sa vyjadriť nemôže, nakoľko nič nevidel. 

Svedkyňa XXXXX uviedla, že v predmetnom čase sedela so susedou XXXXX neďaleko okna do kuchyne XXXXX, ktorá vyšla zo zadnej časti domu a kričala na XXXXX, aby vypadla spod jej okna a že ak nevypadne, tak ju obleje vodou. Potom XXXXX prišla až k nim a vulgárne nadávala XXXXX, tak sa radšej zodvihli a premiestnili sa k svojej časti domu a opäť si sadli. V tom čase nikto do seba neskákal, ani sa nebil. Po chvíli zakričal na svedkyňu manžel, že jej niekto telefonuje. Po tom, ako dotelefonovala, tak na dvore započula veľký krik, pričom XXXXX a XXXXX si obe škaredo nadávali, na čo ich svedkyňa upozornila, aby prestali po sebe kričať a či sa nehanbia tak škaredo rozprávať pred malou vnučkou XXXXX. XXXXX jej na to odvetila, aby sa nestarala, tak išla domov, avšak opäť započula strašný výkrik a keď vyšla von, videla, ako bola XXXXX zohnutá na zemi a pomaly sa snažila postaviť a vystrieť. XXXXX stála vedľa nej a bola ticho. XXXXX potom vošla do svojho domu a asi po minúte vybehla von a odišla do dediny, pri čom nebolo na nej vidieť, žeby bola nejako zranená. XXXXX taktiež odišla k sebe domov. Svedkyňa na záver uviedla, že nevidela, žeby sa obe aktérky incidentu fyzicky napádali, iba po sebe kričali a vulgárne si nadávali, bola to bežná susedská hádka, ktorá je výsledkom ich sporov ohľadom spoločného bývania. 

	Vo veci bol znalcom z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia, traumatológia, XXXXX vypracovaný znalecký posudok k zraneniam, ktoré mala utrpieť poškodená XXXXX pri popisovanom incidente. Zo záverov znaleckého posudku vyplýva, že pri vyšetrení u obvodnej lekárky a pri chirurgickom vyšetrení poškodenej neboli na jej tele popísané žiadne poúrazové zmeny, ktoré by svedčili pre tú skutočnosť, že poškodená pri fyzickom útoku spadla na pravé koleno na kameň alebo žeby spadla na pravý bok. Podľa znalca lekári, ktorí sa podieľali na liečbe poškodenej, bez akéhokoľvek objektívneho nálezu poúrazových zmien v oblasti pravého kolena, pravého bedrového kĺbu, oblasti driekovej chrbtice, dávali údaje pacientky do súvisu s úrazom, ktorý poškodená uviedla, že sa stal dňa 18.06.2012. Vzhľadom na nález v zdravotnej dokumentácii znalec skonštatoval, že poškodená dňa 18.06.2012 neutrpela úraz, ktorý by na jej tele zanechal viditeľné stopy po násilí. Na základe nálezov v jej zdravotnej dokumentácii znalec uviedol, že môže konštatovať, že na ťažkosti, ktoré udávala poškodená pri prvotnom vyšetrení dňa 19.06.2012, sa liečila už v dobe pred úrazom. Tieto ťažkosti boli identické s ťažkosťami, ktoré ona dávala do súvisu s úrazom zo dňa 18.06.2012. Pokiaľ ide o mechanizmus vzniku zranenia tak, ako ho uvádza poškodená vo svojej výpovedi, že po sotení do chrbta spadla na pravé koleno a pravý bok, pričom pád na koleno smeroval na kameň, tak v tomto prípade by určite na prednej strane kolena vzniklo viditeľné poranenie v zmysle pomliaždenia a poškodenia kožného krytu. Pri páde na pravý bok by taktiež v oblasti bedrového kĺbu bolo prítomné pomliaždenie. Poškodená uvádzala, že má bolesti pri pohybe v bedrovom kĺbe, avšak funkcia v bedrovom kĺbe nebola lekármi hodnotená a bolesti v oblasti bedrového kĺbu sú subjektívny údaj, pričom je potrebné brať do úvahy, že pacientka sa lieči aj na bolesti viacerých kĺbov, teda aj bolesti bedrových kĺbov. Na otázku, či zranenia mohli byť spôsobené tak, ako to uvádza poškodená vo svojej výpovedi, znalec odpovedal, že na tele poškodenej sa nenachádzali poúrazové zmeny, ktoré by svedčili pre ňou popisovaný úrazový mechanizmus. K potrebnej dobe práceneschopnosti, ktorú si zranenia poškodenej mali vyžiadať, znalec uviedol, že poškodená bola práceneschopná podľa záznamov v zdravotnej dokumentácii od dňa 19.06.2012 do dňa 29.08.2012. Ortopéd u nej určil práceneschopnosť do polovice septembra 2012 a uviedol, že poranenie takého charakteru, aké utrpela poškodená, si vyžaduje práceneschopnosť v trvaní 12 týždňov. Znalec uvedený záver označil ako doslova neadekvátny a vyjadril sa, že s ním nemôže súhlasiť. Poškodená sa u tohto lekára liečila pre bolesti pravého kolena aj v dobe pred dňom 18.06.2012 a vo vyšetreniach z doby pred týmto dňom sú identické nálezy z týchto vyšetrení ako v dobe po 18.06.2012, teda, že koleno je bez náplne, bolesť na vnútornej strane kolenného kĺbu, obmedzenie vystretia a ohnutia kolena, pričom sa vo vyšetrení po 18.06.2012 ani v jednom zázname nenachádza popis zranenia v oblasti kolena vpravo. Taktiež liečba obstrekmi pravého kolenného kĺbu je identická z obdobia pred 18.06.2012 a tiež po 18.06.2012. Znalec uviedol, že záver uvedeného doporučenia trvania práceneschopnosti u poškodenej ako traumatológ so 45 ročnou praxou, nechápe. Podľa znalca poškodená neutrpela dňa 18.06.2012 poranenia, ktoré by si vyžadovali práceneschopnosť, ale išlo o chronické ochorenie, na ktoré sa liečila v období pred a taktiež po 18.06.2012. Na základe nálezov z vyšetrení poškodenej znalec uviedol, že nemôže potvrdiť, že útok fyzického charakteru na jej osobu smeroval. Ak došlo k nejakému fyzickému kontaktu s obvinenou, išlo o kontakt takej intenzity, že u poškodenej nevznikli žiadne poúrazové zmeny. Poškodená v dôsledku zranenia nebola obmedzovaná v obvyklom spôsobe života, keďže bola liečená na ochorenia, ktoré u nej boli zaznamenané už v dobe pred dňom 18.06.2012.

Podľa § 156 ods. 1 Tr. zák. sa trestného činu ublíženia na zdraví dopustí ten, kto inému úmyselne ublíži na zdraví. 

Podľa § 123 ods. 2 Tr. zák. ublížením na zdraví sa na účely Trestného zákona rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného.  

Vzhľadom k zisteným skutočnostiam mám za to, že v uvedenom prípade nedošlo k naplneniu vyššie citovanej skutkovej podstaty uvedeného trestného činu  a to z dôvodu naplnenia objektívnej stránky citovaného prečinu. V danom prípade nie sú naplnené formálne znaky tohto trestného činu, nakoľko v zmysle záverov znaleckého posudku z odboru zdravotníctvo a farmácia neboli konaním popisovaným v skutku, pre ktorý bolo obvinenej vznesené obvinenie, poškodenej XXXXX spôsobené zranenia, ktoré by si vyžiadali  vystavenie práceneschopnosti. Prípadný následok konania popísaného v skutku nedosahuje dĺžku práceneschopnosti 7 dní ustálených súdnou praxou pre vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti vo vzťahu k prečinu ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Tr. zákona. Znalec vo svojom posudku dokonca nepotvrdil prítomnosť akýchkoľvek poúrazových zmien a uviedol, že ak bolo zo strany obvinenej použité fyzické násilie voči poškodenej, bolo tak nízkej intenzity, že u poškodenej nezanechalo žiadne poúrazové zmeny. Možno teda konštatovať, že vo vzťahu k tomuto prečinu absentuje naplnenie jeho obligatórneho znaku a to objektívnej stránky trestného činu (konanie predpokladané tou ktorou skutkovou podstatou trestného činu). V danom prípade nemohlo ísť ani o prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Tr. zák., ktorý predpokladá fyzické napadnutie iného verejne (najmenej pred ďalšími troma inými osobami, pričom daný konflikt žiadne iné osoby okrem obvinenej a poškodenej nevideli) alebo na mieste verejnosti prístupnom (dvor rodinného domu takýmto miestom nie je). 

	Na základe uvedeného mám za to, že predmetné konanie obvinenej po komplexnom zhodnotení všetkých dôkazov nemožno kvalifikovať ako trestný čin ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Tr. zák. a ani ako žiadny iný trestný čin uvedený v Trestnom zákone, avšak vzhľadom k výsledkom trestného konania som toho názoru, že k protiprávnemu konaniu zo strany obvinenej mohlo dôjsť (vulgárne nadávanie, prípadne možnosť existencie fyzického kontaktu vo vzťahu k poškodenej veľmi nízkej intenzity), pričom dokazovanie či k nejakému protiprávnemu konaniu zo strany obvinenej došlo bude vecou príslušného orgánu, ktorý by mohol jej konanie posúdiť ako priestupok. 

            Preto som podľa  § 214 ods. 1 Tr. por. postúpil vec na prejednanie Obvodnému úradu, Odboru všeobecnej vnútornej správy v Žiline, ako orgánu vecne príslušnému vo veci konať.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ľuboš Kríž
prokurátor