Okresná prokuratúra Námestovo 
Hviezdoslavovo námestie 213, 029 01 Námestovo 	

Sp. zn. : Pv 533/11/5507	Námestovo, 31.12.2012
EEČ : 2-41-1-2012

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek1 písmeno a, odsek 2 písmeno d Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 262/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Námestovo
Podľa § 215 odsek 1 písmeno e Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
že od presne nezistenej doby, najmenej od 1. 7. 1999 do 15. 8. 2011 v mieste trvalého bydliska XXXXX,  a na iných miestach, opakovane spôsoboval fyzické a psychické utrpenie svojej manželke XXXXX a ich spoločným deťom XXXXX, tým, že ich sústavne bil, psychicky deptal a to takým spôsobom, že slovne ponižoval manželku nadávkami a čo sa týka detí, k maloletej XXXXX sa správal hrubo, napr. ju fackoval keď nechcela jesť, zdrapil ju keď plakala, sotil ju do izby a zatvoril ju tam a maloletých XXXXX trestal takým spôsobom, že ich vyhodil pred vchodové dvere bytu a nechal ich tam, nútil ich cvičiť pred bytovkou a v prípade ak odmietli cvičiť, tak aby pochodovali v daždi po parkovisku pred bytovkou,
-	v presne nezistený deň začiatkom decembra roku 2002, v nočných hodinách vytiahol z postieľky maloletého XXXXX, následne ho položil na manželskú posteľ a fackal ho po tvári ľavou rukou po pravom líci,
-	v presne nezistený deň po 3 alebo 4 mesiacoch po incidente z decembra roku 2002, mal maloletý XXXXX na tvári znova modriny, ktoré mu boli spôsobené na detskom ihrisku, keď tam bol spoločne s otcom, ktorý to vysvetlil tým spôsobom, že dieťa neposlúchalo a preto musel zakročiť,
-	dňa 10.10.2005, keď maloleté deti XXXXX sa hrali na gauči v byte na XXXXX, chytil maloletého XXXXX , hodil ho na gauč, pričom dieťa sa udrelo hlavou o tvrdý roh gauča, následkom čoho upadlo do bezvedomia, po jeho prebratí bol ihneď prevezený na pohotovosť do NsP Trstená, 
-	dňa 29.4.2005, v byte trvalého bydliska XXXXX fyzicky napadol svoju manželku XXXXX a to takým spôsobom, že ju udieral päsťou ľavej ruky do pravej časti hlavy a spôsobil jej podliatinu pod pravým okom a za pravým uchom, pričom celý incident prebiehal za prítomnosti maloletých detí XXXXX,
-	dňa 24.2.2006  v čase keď XXXXX čakala tretie dieťa ju udieral mokrým uterákom, dal jej facku pravou rukou pričom jej zlomil zub a po incidente jej zabránil odísť z izby,
-	 v presne nezistený čas v roku 2009, keď sa maloleté deti XXXXX  hrali vo svojej izbe, následkom hluku detí sa rozčúlil, vybehol za nimi do izby a následne ich bil s remeňom po celom tele, čím im spôsobil šmuhy po chrbte, 
-	dňa 15.8.2011 v čase okolo 11.30 hod. v byte na XXXXX, po tom ako XXXXX sa chcela odsťahovať zo spoločnej domácnosti od svojho manžela, ju fyzicky napadol a to tak, že ju chytil za ruky, tlačil jej do hlavy a následne ju zdrapil za vlasy z boku, zaškrabol do ucha a udrel do oblasti hlavy a ľavej strany hrudníka, následkom čoho jej boli spôsobené modriny na rukách a v oblasti hrudníka.  
  
lebo obvinený nebol v čase činu pre nepríčetnosť trestne zodpovedný
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ v Dolnom Kubíne, Odbor kriminálnej polície, Oddelenie všeobecnej kriminality, uznesením ČVS: XXXXX zo dňa 18.9.2011 podľa § 199 ods.1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a/, ods. 2 písm. d/ Trestného zákona a dňa 18. 11. 2011 podľa § 206 ods.1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a/, ods. 2 písm. d/ Trestného zákona, na tom skutkovom základe, ako to bolo uvedené v predmetnom uznesení o vznesení obvinenia. 

  Dňa 19.12.2012 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre návrh na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 psím. b/ Trestného poriadku  spolu so spisovým materiálom.
	
Preskúmaním spisu som zistil, že v danej veci je odôvodnený postup podľa § 215 ods. 1 písm. e) Trestného poriadku. 

Podľa § 208 ods. 1 písm. a/, ods. 2 písm. d/ Trestného zákona zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby spácha ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť a taký čin spácha  závažnejším spôsobom konania.

Obvinený XXXXX okrem iného uviedol, že všetky skutočnosti, ktoré sa mu kladú za vinu a ktoré sú popísané v uznesení, ktorým mu bolo vznesené obvinenie sa nezakladajú na pravde a nestali sa tak ako je to tam napísané. On má všetky svoje deti veľmi rád a takisto aj manželku, kde však prvé väčšie problémy v manželstve začali v decembri 2008. V roku 2008 mal vážnu autonehodu, kde mal vážny úraz hlavy a v dôsledku tohto úrazu má trvalé následky a je na plnom invalidnom dôchodku. Všetko to napätie a stresy, ktoré v tej dobe mali, taktiež zle vplývali aj naňho, nakoľko po nehode trpí organickým psychosyndrómom, kde užíva lieky proti epilepsii. Stalo sa, že keď manželka prišla z týždňovky, začala po ňom kričať, lebo deti jej žalovali, že ich nútil vysávať, vešať prádlo a robiť si úlohy, s čím manželka nesúhlasila a preto začala naňho kričať, že deti zle vychováva, že sú ešte malé a že všetky práce by mal robiť on sám. Keď takáto hádka trvala nejakých 20 minút, tak naňho to veľmi zle pôsobilo, rozbolela ho hlava, mal závraty, mal tiky na tvári a vystrelo ho tak, že musel asi pol hodinu ležať na zemi, keď deti zistili, že majú s manželkou rozdielny názor na ich výchovu a je pre nich výhodnejší postoj matky, ktorá nechcela, aby sa deti zapájali do domácich prác, tak stále matke žalovali, že čo všetko museli robiť, kým nebola doma, a že dostali aj po zadku. Najstarší syn XXXXX bol oveľa ťažšie zvládnuteľný ako ostatné deti, čím im spôsoboval nedorozumenia v otázke výchovy. S XXXXX boli problémy v správaní aj v škole a to vždy hlavne ku koncu školského roka, kde mával konflikty s ostatnými spolužiakmi, ale vo vyučovaní bol nadpriemerný.  Keď bol XXXXX prvákom, alebo druhákom, tak mu učiteľka zbadala modriny na nohách, na čo jej syn povedal, že ocko ho bil. Keď manželka pýtala od neho vysvetlenie, tak jej povedal, že sa XXXXX bil s XXXXX s drevenými palicami, ktoré si doniesli zvonku a keď on to zbadal, že sa bijú, tak zakročil, zobral im palice, zlomil ich a vyhodil von oknom, kde deti začali revať, že im zničil ich meče. To však nebolo jeden krát, kedy sa deti navzájom bili. Deti sa navzájom bili veľmi často, keďže boli nezvládnuteľní a hlavne XXXXX preto sa ich snažil zamestnávať, aby museli robiť nejakú činnosť. Čo aj jeho viac zaťažovalo, lebo musel na nich dozerať. V roku 2009 zašiel aj k psychologičke XXXXX kde chcel riešiť manželské problémy, kde psychologička mu povedala, že musí prísť aj s manželkou, avšak manželka povedala, že ona nemá čas a k psychologičke nešla. V roku 2009 začala manželka pracovať ako prekladateľka XXXXX, pričom sa práci veľmi venovala, doma na rodinu jej veľa času nezostávala, čiže výchove detí a starostlivosti o domácnosť sa prevažne venoval on. Keď bola pracovne vyťažená, bola nervózna, čo sa prenášalo na celú rodinu. Čo sa týka skutkov kladených mu za vinu, uviedol, že je pravda, že syna XXXXX zobral z postieľky na ruky a išiel s ním do spálne, nakoľko vtedy plakal, manželka bola vyčerpaná, nevládala sa mu venovať, položil ho medzi nich do postele, snažil sa ho uspať, učičíkať a popritom ho jemne ťapkal po líčkach, no v žiadnom prípade ho nevyfackal a nijako mu neublížil. Čo sa týka skutku z decembra 2002 a to, že syn XXXXX mal mať na tvári modriny, na túto konkrétnu udalosť si nepamätal, ale ak mal XXXXX vtedy nejaké modriny, mohlo sa stať, že dostal ranu od odrazenej lopty, alebo sa mu to stalo pri športe. Vylúčil, že by mu úmyselne spôsobil nejaké modriny. Čo sa týka udalosti z 10. 10. 2005, uviedol, že vtedy prišiel z práce domov, XXXXX reval, mama mu povedala, že ona už nevládze a teda aby on s ním čosi urobil, tak ho zobral na ruky, začal sa mu prihovárať a keď neprestal revať, tak ho chytil za jednu ruku a nohu a začal s ním robiť lietadielko, lebo vedel, že to má rád. Ako sa s ním krútil, prestal revať, tak ho pustil na perináč a ako dopadol na perináč, zostal ležať na chrbte a nehýbal sa. Myslel si, že ako dopadol, tak sa mu vyrazil dych, manželka začala robiť paniku, že čo mu urobil, posadili ho, pričom v bezvedomí určite nebol. Podľa neho mu nijako neublížil a do hlavy sa o tvrdý predmet vtedy nebuchol. Čo sa týka udalostí z 29. 4. 2005 na uvedený incident si nepamätá, ale určite ju nikdy päsťou do tváre neudrel. Čo sa týka skutočností zo dňa 24. 2. 2006, na to si už nepamätal presne do detailov, v tom čase manželka robila doktorát, bola veľmi vynervovaná, bolo už po 22. 00 hod. avšak uterákom ju nebil, uterák mala vtedy ona a ním ho začala fľaskať a pritom ju chytil za ruky, za zápästia a tisol ju pred sebou do jej pracovne. Snažil sa jej vytrhnúť uterák z rúk a pritom sa oháňala rukami a ako sa naťahovali, tak sa on mohol dotknúť aj jej tváre, kde pri tom krivo zahryzla a vypadol jej zub, ktorý už predtým mala rozkývaný a chcela ísť s ním k zubárovi. Po tomto incidente, ako aj po inom sa udobrili, ospravedlnil sa jej a myslel, že je to medzi nimi urovnané. Remeň používal ako výstrahu vždy keď deti neposlúchali, tak ich postrašil, že dostanú bitku remeňom alebo varechou. Nikdy nebil deti remeňom po celom tele. Čo sa týka udalosti zo dňa 15. 8. 2011 je pravda, že vtedy prišla manželka k nemu do bytu zobrať nejaké veci, trochu sa pohádali a potom ju chytil za zápästie ruky a začal jej dohovárať, ona sa začala mykať, bola histerická, je možné, že ju chytil aj za vlasy a v žiadnom prípade ju neudrel do hlavy, držal ju v podpazuší, avšak ani v tomto prípade jej úmyselne neublížil, bolo to iba naťahovanie, pri ktorom jej mohli vzniknúť nejaké modriny. Manželka, čo sa týka jej povahy je trochu tvrdohlavá, má cholerickú povahu, čo sa najviac prejavuje v stresových situáciách. Manželka pri východe detí taktiež kričala a tiež ich bila rukou po zadku, po chrbte. Nikdy nevolala políciu, avšak mala také stavy keď povedala, že ide od neho preč. Tiež mu raz povedala, že bola na lávke, že chcela skočiť do Oravy. Čo sa týka detí, nikdy z neho nemali strach, brali ho len tak, že je prísnejší. Na záver uviedol, že jeho manželka mu na základe tohto bráni stýkať sa s deťmi a v súčasnosti prebieha rozvodové konanie. Keď sa pýtal jeho detí, či nakreslili predmetnú postavičku, obaja to vylúčili, že oni to nekreslili. Taktiež manželka, keď sa dozvedela o CAN syndróme, prvé čo mu povedala, že ona odíde z bytu a že ona sa zavrieť nenechá. On má deti veľmi rád, ako aj manželku, s deťmi sa chce stýkať, avšak je mu v tom bránené. 

Svedkyňa-poškodená XXXXX okrem iného uviedla, že po svadbe s XXXXX zistila, že manžel má komplikovanú svojskú povahu. Zhruba prvých 5 rokov manželstva bolo poznačených ich častým sťahovaním. Zhruba po narodení prvého syna XXXXX začal byť manžel nervóznejší, manžel jej vyčítal, že je otrokom dieťaťa. Čo sa týka incidentu začiatkom decembra 2002 XXXXX vtedy plakal v noci v postieľke, manžel ho vytiahol z postieľky, položil ho na ich manželskú posteľ do stredu a fľaskal ho ľavou rukou po pravom líčku. Hocikedy sa stávala, že ak dieťa začalo v noci plakať, tak manžel zobral dieťa do kúpeľne a tam mu vyšpliechal tváričku studenou vodou, aby sa prebralo, že sa mu zle snívalo. Jeho názor na výchovu detí bol taký, že dieťaťu treba dobre tresnúť a že nič nezmôže s vysvetľovaním, dohováraním a demokratickou výchovou. Čo sa týka detí, tak keď 2. 10. 2003 sa presťahovali do XXXXX, tak podľa záznamu z pohotovosti zo dňa 10. 10. 2005 chlapci vyskakovali po gauči, manžela to znervóznilo, chytil XXXXX oboma rukami za trup, zodvihol ho pred seba a hodil XXXXX na gauč. XXXXX ostal ležať na gauči, ona povedala mužovi, že odpadol, obaja sa zľakli, muž zobral XXXXX na ruky, ona zobrala studenú vodu a tľapkala mu po obidvoch líčkach, aby sa prebral. XXXXX otvoril oči a začal s nimi komunikovať. Následne išli do nemocnice v XXXXX na pohotovosť. Vtedy nepovedala ako došlo k zraneniu, lebo sa bála, že im dajú preplatiť všetky vyšetrovania a bol tam spolu s nimi aj jej manžel. Na jeseň roku 2010 keď prišla domov, zistila, že XXXXX má čerstvú modrinu pod okom, na čo jej on odpovedal, že ocko mu otrieskal hlavu o stôl, lebo sa na neho nahneval. Manželovi dohovárala, že čo to urobil, pričom jej odpovedal iba to, že sa neovládol. Tiež jej XXXXX povedal, že sa v škole nepriznal, že ho ocko zbil, ale povedal, že sa buchol o brata, keď sa hrali. Inokedy sa zase stalo, mohlo to byť v roku 2010, že prišla poobede domov a deti jej povedali, že ocko XXXXX zbil. Ukázal jej modrinu na stehne. Niekedy začiatkom roku 2011 sa stalo, že manžel vbehol do izby za deťmi  a keď ona vbehla za nimi, zbadala, že XXXXX má na krku pod pravým uchom modriny a tiež vzadu na krku. Hocikedy sa stávalo, že pre rôzne maličkosti manžel napr. schytil pohodenú topánku a hodil ju po deťoch. Taktiež sa stávalo, že keď boli deti veľmi hlučné a vystrájali, manžel vbehol k ním do izby, bil ich a kričal po nich. Ona keď to počula, tak utekala k deťom a ratovala ich. Deťom vysvetľovala, že ocko je chorý a že ho netreba hnevať. Ďalej uviedla, že niekedy po roku 2007, keď išli autom a ona šoférovala, manžel na XXXXX kričal, že už nie je jeho syn, a že má ísť do XXXXX a tam objímať jeho starkého. Asi v prvej polovici roku 2011 sa stalo, že zobral najprv jedného, potom druhého syna, vonku pred bytovku, kde im kázal cvičiť podľa toho ako im on precvičoval. Taktiež im ocko povedal, že ak nebudú cvičiť, tak budú pochodovať v daždi po parkovisku. Ona bola triednou učiteľkou XXXXX upozornená, že má nevhodné správanie, bol útočný na spolužiakov a tiež má problém s drobnými krádežami a miernymi tikmi. Odporučila jej navštíviť Špeciálne pedagogicko psychologické centrum ABC. Tam bol XXXXX vyšetrený a v správe z vyšetrenie je uvedené, že sa u neho jedná o syndróm, že jeho nevhodné správanie v škole je jeho dôsledkom. Taktiež bol na odporúčanie triednej učiteľky vyšetrený aj XXXXX v ABC centre, kde mu vyšla rovnaká diagnóza ako XXXXX. Čo sa týka XXXXX, nevedela sa vyjadriť, či ju týral, ale podľa nej sa ku nej správal niekedy hrubo, nepamätá si, že by XXXXX prišiel niekedy domov, keď bol s ockom vonku s modrinou na líci, no XXXXX jej povedal, že keď prišli ocko sa na neho nahneval a namiesto do lopty, kopal doňho. To, či mal nejaké zranenie, si už nepamätá. V čase jej neprítomnosti, bolo zo začiatku školského roka úlohou otca vychystať XXXXX do školy, XXXXX do škôlky a prípadne mal prizrieť XXXXX pri úlohách a tiež prizeral XXXXX a občas navaril. Často riešili s manželom otázku používania fyzického trestu pri výchove, ona mu hovorievala, že keď ich potrebuje ťapnúť, že nikdy nie po hlave. Ona keď ťapla deti, nikdy nemali z toho modriny, vždy sa im ospravedlnila a udobrili sa. Z jej manžela má strach, už na svadobnej ceste zistila, že s ním bude mať problémy. Pocit obavy alebo pocit strachu sa zväčšoval postupne. Čo sa týka vzťahu manžela k deťom, hlavne sa rád s nimi prezentoval na verejnosti, doma bol ku ním kritický a deti boli zakríknuté. Má pocit, že on sa cez deti chce dostať ku nej, nemyslí si, že by ich úplne nemal rád, podľa nej trpí nejakou poruchou prejavovania citov. Incidenty opísané v jej výpovediach pred tým ako podala toto trestné oznámenie, nikde neoznamovala. 

Svedkyňa poškodená XXXXX, ako  kolízna opatrovníčka maloletých detí, okrem iného uviedla, že Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny XXXXX začal vo veci konať na základe podnetu od súkromného špeciálno pedagogického centra XXXXX. V tejto správe, ktorá bola vypracovaná iba na chlapcov XXXXX, že sa jedná o deti s CAN syndrómom, a že šikanovanie sa prejavuje zo strany ich otca. Na základe uvedeného, bol z ich strany podaný podnet na trestné stíhanie. Následne obom rodičom bola ponúknutá spolupráca so psychológom. Má vedomosť aj o tom, že navštevovali aj XXXXX spolu s deťmi. Matka XXXXX sa dá 1. 8. 2011 spolu s deťmi odsťahovala zo spoločného bytu a odvtedy ako sa presťahovali im už neboli hlásené žiadne problémy so správaním detí zo strany školy. Matka XXXXX podala na Okresný súd v XXXXX návrh na úpravu práv a povinnosti k maloletým deťom. V tejto veci bola schválená rodičovská dohoda, že maloleté deti sa zverujú do osobnej starostlivosti matky a otec je povinný platiť výživné na každé dieťa v sume 35,- Eur mesačne k rukám matky. Počas tohto pojednávania otec podal návrh na úpravu styku s maloletými deťmi, čo súd vylúčil na samostatné konanie. Matka maloletých detí podala na okresný súd aj návrh na rozvod manželstva. Pri pohovoroch matka uviedla, že aj ju manžel fyzicky napádal, problémy v rodine začali už v roku 2008, keď jej manžel bol na rodičovskom príspevku s dcérou XXXXX a ona pracovala na dvojtýždňovky na Univerzite XXXXX. Uviedla, že manžel ju asi 5x fyzicky napadol a že napádal aj ich deti. Čo sa týka otca, ten sa vyjadril, že on detí udrel iba vtedy keď neposlúchali, alebo robili zle a že ich niekedy ťapol aj vareškou. Manželke vykrikoval karierizmus. Z ich strany bolo matke navrhnuté stretávania otca s deťmi len za prítomnosti matky a len na neutrálnej pôde. Toto stretnutie neprebieha. 

	Maloletý XXXXX okrem iného uviedol, že otec naňho kričal, keď sa s XXXXX pohádali, alebo keď sa smiali vo svojej izbe, jemu to liezlo na nervy, tak ich bil, alebo po nich kričal. Po ňom napríklad kričal, že je vagabund a že je zlé chlapčisko. Bil ich varechou alebo remeňom, alebo ich šticoval, alebo aj mu fľasol po líci, alebo mu otrieskal hlavu o stôl. Taktiež bil aj sestru XXXXX. Čo sa týka matky uviedol, že sa s mamou naťahovali, ona ho tlačila preč, ona mu držala ruky a tak. Raz sa strašne mlátili, ani sa na to moc nepamätá, lebo bol ešte malý. Na mamu kričal a potom sa tváril akože nič, prepáč a tak. Obdobne vypovedal aj maloletý XXXXX.

Svedok XXXXX okrem iného uviedol, že on pozoroval veľkú nervozitu XXXXX voči deťom, deti sa mu sťažovali, že ich bije a to neprimeraným spôsobom. XXXXX sa aj priznal, že chytil XXXXX za vlasy a tresol o roh stola. Toto sa stalo asi niekedy v roku 2004. Takisto u vnuka  XXXXX zbadal sčernanie stehenného svalu a chlapci sa priznali, že je to od garniže, ktorou ho XXXXX udrel. Na takéto sústavné bitky sa deti často sťažovali, teda pri každej ich návšteve. XXXXX bol agresívny voči dcére. Deti a dcéra sa sťažovali, že ich XXXXX z bytu vyháňal, nadával im a bil ich. Od roku 2004 sa k ním museli uchýliť asi 7 krát. Naposledy k ním prišla dcéra s deťmi v roku 2011 v auguste. Čo sa týka chlapcov, sú to normálny chlapci s normálnymi prejavmi, radi sa hrali, niekedy priečili a hádali sa medzi sebou. Podľa neho boli výchovne normálne zvládnuteľný. XXXXX však nebol pripravený na to, že by pri deťoch aj niečo vytrpel. 

Svedkyňa XXXXX okrem iného uviedla, že raz keď boli u nich a XXXXX sa učil s XXXXX, ktorý si písal úlohy, jeho otec mu cvičnú písanku vzal a roztrhal preto, že to mal mrzko napísané. Asi pred dvomi rokmi, keď prišla dcéra s deťmi k nim domov, videla, že XXXXX mala červený fľak na pravom líčku a deti jej požalovali, že jej otec dal facku, lebo plakal. Tiež asi pred rokom mal XXXXX modrinu pod okom a ten jej povedal, že ho otec buchol o stôl, keď si písal úlohu. Čo sa týka vzťahu otca k deťom, podľa nej ich mal rád, keď im aj ublížil, tak to oľutoval a preto to tak dlho trvalo, kým dcéra od neho odišla. 

Svedok XXXXX okrem iného uviedol, že svedkom fyzického násilia XXXXX voči jeho sestre a deťom nebol svedkom, ale sám XXXXX mu zavolal, že sestru napadol, že je mu to ľúto, že spravil chybu. Podľa neho došlo k týraniu jeho sestry a jej detí, avšak si myslí, že dôvodom je jeho duševný stav do ktorého sa dostane v určitej situácii a túto situáciu nevie zvládnuť. Do budúcna by bolo potrebné zabezpečiť to, aby bol pokiaľ možno liečený a aby sa minimalizovali jeho stresové situácie. Podľa neho celý problém je v jeho chorobe, za ktorú on nemôže a ani jeho manželka.

Svedkyňa XXXXX okrem iného uviedla, že je triednou učiteľkou XXXXX. Výchovné problémy s ním boli už od prvej triedy, nakoľko sa správal agresívne a niekedy mal aj vulgárne vyjadrovanie, čo bolo potrebné riešiť s rodičmi. Niekedy asi v roku 2011 priešiel do školy s modrinou pod okom, s tým že povedal, že sa udrel o stôl. Občas pôsobil akoby bol duchom neprítomný.  Na základe uvedeného poprosila pani XXXXX, aby navštívila psychologickú poradňu.  Odkedy sa manžel odsťahoval zo spoločnej domácnosti sa aj XXXXX správanie zmenilo k lepšiemu. 

Svedkyňa XXXXX okrem iného uviedla, že je triednou učiteľkou XXXXX. S XXXXX boli už problémy od začiatku ako ho začala učiť a to najmäv jeho správaní. Správal sa agresívne voči spolužiakom, nerešpektoval pravidlá v triede ani vyučujúcich. Vzhľadom na jeho správanie v minulom školskom roku navrhla matke aby s nim šla na psychologické vyšetrenie. V tomto školskom roku sa správanie XXXXX a celkový jeho prístup ku škole zmenil k lepšiemu.

Svedkyňa XXXXX okrem iného uviedla, že pracuje v súkromnom centre špeciálno-pedagogického poradenstva v XXXXX. Na odporúčanie triednej učiteľky k nim prišiel XXXXX. V rámci diagnostiky na viacerých sedeniach sa jeho správanie javilo ako neštandardné v porovnaní s jeho rovesníkmi. V rámci diagnostiky sa zistilo podozrenie z CAN syndromu, teda že by mohlo ísť o domáce násilie zo strany otca a uvedené bolo nahlásené na kuratelu. V súčasnosti je XXXXX v starostlivosti ich zariadenia len po stránke vzdelávania. Z konzultácii s jeho triednou učiteľkou vyplýva, že sa mu darí, jeho správanie je oveľa pokojnejšie, je menej dráždivý, menej agresívny. 

Svedkyňa XXXXX okrem iného uviedla, že je riaditeľkou v súkromnom centre špeciálno-pedagogického poradenstva v XXXXX. XXXXX a XXXXX boli v starostlivosti ich zariadenia u psychológa a špeciálneho pedagóga. S rodičmi rozoberala rodinné postupy v rodinnom prostredí, prejavy a reakcie detí doma a v škole. Matka jej spontánne začala rozprávať ako ju manžel bije a ako ubližuje deťom a stým súvisia aj problémy s učením a správaním maloletých XXXXX. Matka bola informovaná o tom, že sú to povinní hlásiť kuratele, kedže intenzita a frekvencia bitiek sú neprimerané. 

Zo znaleckého posudku XXXXX, znalkyne z odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia detí, klinická psychológia dospelých vyplýva, že úroveň intelektu maloletého XXXXX sa nachádza v pásme horného priemeru v skupine rovesníkov. U maloletého XXXXX sa nachádza v pásme priemeru v rámci veku blízkej skupiny. Úroveň intelektu XXXXX sa nachádza v pásme priemeru medzi veku blízkymi deťmi. Osobnosti všetkých maloletých detí sú vo vývine a v zrení, veľmi intenzívne sú citovo naviazané na matku, čo vplýva aj na vytváranie úsudku najmä chlapcov (zvýšená sugestibilita a emočné podfarbenie výpovede). Zmysel trestného konania chápe XXXXX jej maloleté deti zmysel trestného konania nechápu, resp. nedokážu do dôsledkov zvážiť následnosť jednotlivých krokov trestného stíhania. Vierohodnosť výpovede poškodenej XXXXX je zachovaná a to v zmysle všeobecnej vierohodnosti. Špecifická vierohodnosť výpovede nie je zachovaná, nakoľko poškodená je sklamaná z manželstva, nie sú naplnené jej predstavy o manželstve a dlhodobým spolužitím s XXXXX došlo u nej k "naučenej bezmocnosti". Pri záťažových situáciách vo vzťahu ako žena a matka nedokázala riešiť vlastnými stratégiami vzniknutý problém, ale očakávala pomoc duchovného charakteru a verila v silu lásky (nezrelosť postojov). Vierohodnosť výpovede maloletých detí je taktiež zachovaná v zmysle všeobecnosti, špecifická vierohodnosť výpovede je znížená pre silné autentické prežívanie vzťahu ku matke, všetky tri deti ju vnímajú ako hlavnú (kľúčovú) osobu, ktorá uspokojuje ich základné potreby. Nikto nemá sklony k fantázijnému spracovaniu skutočnosti, klamstvu. Sugestibilite a ovplyvniteľnosti podliehajú maloleté deti a to pre silné citové puto s matkou, prežívaním tohto vzťahu a spolupatričnosťou s jej sklamaním zo vzťahu a manželstva. Domýšľavosť a taktiež známky vplyvu zo strany príbuzných na ovplyvňovaní maloletých detí nie sú prítomné. maloleté deti tak silno citovo prežívajú vzťah k vlastnej matke, že akákoľvek informácia podaná z jej strany je chápaná ako dôveryhodná a pravdivá. maloleté deti majú vytvorenú veľmi silnú citovú väzbu na matku, je pre nich osoba, ktorá uspokojuje ich základné životné potreby. Vzťah k otcovi majú maloleté deti vytvorený na základe spomienok, ktoré majú v pamäti. Vzhľadom k veku všetkých troch detí nie je možné jednoznačne povedať, ako je polarizovaný tento vzťah. Maloleté deti nemajú strach zo svojho otca a odmietajú ho najmä preto, že vnímajú ako ublížil ich matke (matka sama rozoberá tieto skúsenosti s deťmi a poskytuje im vysvetlenie, ktoré oni preberajú za vlastné myšlienky a odpovede na otázky). Strach z otca deti nemajú aktuálne, pretože žijú v spoločne s matkou mimo prostredia a kontaktu s otcom. V minulosti ak mali strach a vo výpovediach je to naznačené, vyplývalo to z nevyspytateľnosti reakcii a konania otca a to vzhľadom k osobnostnej skladbe a k zmenám, ktoré po úraze zvýraznili práve tieto črty povahy. Matka XXXXX a jej maloleté deti nie sú psychicky týraní a nebolo im spôsobené psychické utrpenie. neprejavuje sa u nich syndróm týranej osoby. Následky na ďalšom vývine maloletých detí nie je možné aktuálne jednoznačne pomenovať. Skôr je možné predpokladať, že deti budú mať odstup a nedôveru v prípade, že by si ich matka začala vytvárať ďalší vzťah s iným mužom a budovala by partnerstvo s ním. Deti sa nemusia podrobiť liečeniu. Aktuálne nie sú prítomné zmeny vo vývine. Výchovné metódy maloleté deti vnímali ako šikanu a prejav nedostatku lásky zo strany otca - obvineného. Ako ťažké príkorie to skôr vnímala ich matka, pretože zdieľala iné hodnoty a postoje, čo sa týka výchovy. Istým spôsobom ju takéto správanie manžela a otca jej detí ponižovalo ako matku a manželku v plnení role. 

Znalkyňa XXXXX vo svojom výsluchu, aj po opätovnom preštudovaní spisového materiálu, zotrvala na záveroch znaleckého dokazovania. Taktiež uviedla, že u matky je ukončený vývin osobností /dospelá osoba/, vyšetrenie nepreukázalo zmeny v zmysle, že by sa u nej jednalo o týranú osobu. Čo sa týka možných porúch, ktoré mohli vzniknúť k tomuto je veľmi ťažké sa vyjadriť, avšak, keďže nie sú prítomné zmeny osobnosti, táto osobnosť si dokázala poradiť so vzniknutou situáciou a čo sa týka mal. detí, tak u všetkých 3 detí by s vysokou pravdepodobnosťou došlo k poruchám v zmysle disharmónie vo vývine citov, v sociálnom správaní, zohľadňujúc časový faktor a genetický materiál osobnostnej výbavy detí. Jednoducho povedané, je ťažké oddeliť čo je v danom prípade u detí genetická danosť pod vplyvom rodičov a čo je podiel vplyvu nepriaznivého prostredia v rodine, až keď deti dospejú /dozrie osobnosť/ je možné bližšie určiť zmeny v psychike osobnosti v zmysle narušeného vývinu. Aj, ak by deti neboli odobraté z nehostinného prostredia nemohlo dôjsť k rozvíjaniu sa určitých prvkov typických pre posttraumatickú stresovú poruchu v súvislosti s prežitými okolnosťami.

Zo znaleckého posudku XXXXX a XXXXX, znalcov z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie psychiatria vyplýva, že znalci našli u obvineného XXXXX závažnú duševnú poruchu v zmysle ťažkého organického psychosyndrómu s ťažkými organickými zmenami už premorbídne abnormnej osobnostnej štruktúry autoritatívnej, rigídnej, menej flexibilnej, so sklonom k explóziám afektovej hostilnej agresivity. Došlo u neho k deteriorácii kognitívnych funkcií (intelektu a pamäti) pri orientačnom klinickom vyšetrení do pásma ľahkej mentálnej retardácie, inkontinencii afektu, neschopnosti ovládnuť emócie, skarikovaniu už premorbídne abnormnej osobnostnej štruktúry v uvedenom zmysle. U obvineného XXXXX došlo v rámci ťažkého kraniocerebrálneho (lebečno mozgového) poranenia v roku 2008 k ťažkému organickému psychosyndrómu s ťažkými organickými zmenami už premorbídne abnormnej osobnostnej štruktúry autoritatívnej, rigídnej, menej flexibilnej, so sklonom k explóziám afektovej hostilnej agresivity. Došlo u neho k deteriorácii kognitívnych funkcií (intelektu a pamäti) pri orientačnom klinickom vyšetrení do pásma ľahkej mentálnej retardácie, inkontinencii afektu, neschopnosti ovládnuť emócie, skarikovaniu už premorbídne abnormnej osobnostnej štruktúry v uvedenom zmysle. Pred utrpeným poranením mozgu, sa u neho jednalo o poruchu osobnosti v zmysle afekt emočnej instability, impulzívny typ. Konanie obvineného XXXXX vzhľadom na utrpený kraniocerebrálny úraz bolo potrebné rozdeliť na dva úseky - pred úrazom a po ňom. Pred úrazom sa u neho jednalo o poruchu osobnosti, pri zachovaných kognitívnych (poznávacích - intelekt a pamäť) funkciách. V období po úraze sa u neho jedná o ťažký organický psychosyndróm s deterioráciou kognitívnych schopností, sposttraumatickou, postkontúznou demenciou. V tomto období obvinený XXXXX nevedel rozpoznať nebezpečnosť svojho konania pre spoločnosť a jeho protiprávnosť, nevedel toto svoje konaie ovládať. Schopnosť obvineného XXXXX pochopisť zmysel a účel trestného konania je v súčasnosti významne narušená ťažkou organickou zmenou osobnosti a postkontúznou deterioráciou kognitívnych funkcií. U obvineného XXXXX sú v dôsledku ťažkej posttraumatickej , postkontúznej zmeny osobnosti, nasadajúcej na už premorbídne prítomnú poruchu osobnosti, prítomné poruchy v správaní - explozívne, afektívne hostilné agresívne reagovanie už na menej závažné a razantné podnety, zdravotné ťažkosti, vyplývajúceho z prekonaného úrazu mozgu zanechavšieho trvalé následky. Uvedené ťažkosti vyplývajú jednak z utrpeného úrazu, jednak z premorbídnej osobnostnej skladby obvineného XXXXX. Pobyt obvineného XXXXX na slobode je pre spoločnosť nebezpečný z psychiatrického hľadiska. Znalci odporučili súdu, aby u neho nariadil ochranné psychiatrické liečenie ambulantnou formou.
 
Podľa § 23 Trestného zákona, kto pre duševnú poruchu v čase spáchania činu inak trestného nemohol rozpoznať jeho protiprávnosť alebo ovládať svoje konanie, nie je za tento čin trestne zodpovedný, ak tento zákon neustanovuje inak.

Výsledky vyšetrenia duševného stavu obvineného XXXXX teda poukazujú nato, že obvinený v období po úraze, v dôsledku duševnej poruchy nevedel rozpoznať nebezpečnosť svojho konania pre spoločnosť a jeho protiprávnosť a nevedel toto svoje konanie ovládať. 

Podľa § 215 ods. 1 písm. e) Trestného poriadku, prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak obvinený nebol v čase činu pre nepríčetnosť trestne zodpovedný.

	Na základe horeuvedených skutočností som trestné stíhanie obvineného XXXXX zastavil tak, ako je uvedené vyššie.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Peter Michalík
prokurátor