Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 1 Pv 201/07/1105	Bratislava V, 28.2.2013
EEČ : 2-12-58-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Lúpež podľa § 188 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 692/2006 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
dňa 11.02.2007 v čase asi o 13.00 h v Bratislave na autobusovej zastávke MHD Švabinského prepadol XXXXX, a to takým spôsobom, že keď prechádzala po chodníku v smere od Binga Alfa k Ternu popri zastávke MHD pribehol k nej a sotil ju do ramien tak, že spadla na zem a pritom jej vzal z rúk kabelku, v ktorej mala osobné doklady, mobilný telefón Nokia 7360, SIM karta číslo XXXXX a 10,- Eur, následne utiekol, pričom kabelku jej vrátil XXXXX, ktorý ju našiel zahodenú na zemi, čím poškodenej bola spôsobená škoda vo výške cca 5.000,- Sk (165,97 Eur),

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ Okresného riaditeľstva PZ v XXXXX kriminálnej polície uznesením sp. zn. XXXXX  zo dňa 11.02.2007 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1  Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Dňa 26.02.2013 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre návrh na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b) spolu s príslušným spisovým materiálom. 

Preskúmaním spisového materiálu som zistila, že v danej veci je odôvodnený postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.

	Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Podľa § 8 Trestného zákona trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak zákon neustanovuje inak.
Zločinu lúpeže podľa § 188 ods. 1 Tr. zák. sa dopustí, kto proti inému použije násilie alebo hrozbu bezprostredného násilia v úmysle zmocniť sa cudzej veci.
Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.
	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Preskúmaním spisového materiálu som zistila, že k danému skutku vyšetrovateľ zabezpečil viacero dôkazov, z ktorých je možné vyvodiť, že skutok uvedený vo výroku tohto uznesenia nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

    	Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi spáchanie skutku poprel, uviedol, že poškodená je jeho družka, dňa 11.02.2007 boli spolu na zastávke MHD na Švabinského ulici, pričom v tom čase sa často hádali. Stáli na zastávke a o niečom sa hádali, poškodená si chcela zaviazať šnúrky na topánkach, preto mu dala do ruky kabelku, aby jej ju podržal. Pri tom ako si poškodená viazala šnúrky mu povedala niečo, čo ho nahnevalo, a preto do nej sotil a ona padla na zem. Následne sa postavila a zakričala na XXXXX, ktorý vystupoval z autobusu č. 68 a povedala mu, že ju zhodil na zem a požiadala ho o pomoc. Obvinený uviedol, že sa zľakol a začal utekať aj s kabelkou poškodenej. Viktor bežal za ním, pristavil sa pri jednom chlapcovi, ktorý stál pri aute, následne si obvinený všimol že auto ide za ním, pričom v ňom sedeli 3 muži. Jeden muž vystúpil z auta a rozbehol sa za obvineným, načo kabelku poškodenej položil na zem a utekal ďalej. Keď sa obzrel, videl ako ten muž zdvihol kabelku zo zeme a pozerá do nej, nevie však, či z nej niečo zobral. Obvinený vypovedal, že on z kabelky nezobral nič. Následne išiel späť na Švabinského ulicu, kde sa stretol s poškodenou, tá mu povedala, že kabelku jej priniesli nejakí muži, ale nemala v nej telefón a peniaze. Následne ho zaistili policajti. Na záver uviedol, že poškodená je jeho družka, majú spolu dieťa, pričom vychádzajú dobre. Kabelku jej neukradol, neulúpil, len sa zľakol Viktora, že ho chytí a tak utekal.

      Poškodená XXXXX vo výsluchu dňa 16.03.2012 uviedla, že v inkriminovaný deň išla smerom na zastávku MHD, prišiel k nej obvinený, pamätá si, že do nej strčil, zdá sa jej, že aj spadla. Zobral jej vtedy jej kabelku, nevie, či ju držala v ruke. Rozprávali sa medzi sebou, prišiel v tom autobus, z ktorého vystúpil XXXXX, na ktorého zavolala, pričom obvinený sa zľakol a ušiel. Viktor s kamarátmi jej potom kabelku doniesli späť, ale chýbali jej v nej telefón a asi 10,- Eur. Obvinený je jej druh, nežijú spolu, robí jej zle, majú spolu dve deti. Poškodená nevie uviesť, či ju obvinený napadol, aby jej zobral kabelku, často sa hádavali, čo trvá dodnes.

      	Svedok XXXXX vo výsluchu dňa 11.02.2007, pred vznesením obvinenia, uviedol, že dňa 11.02.2007 asi o 13.00h išiel kúpiť cigarety do večierky, ktorá sa nachádza blízko zastávky MHD Švabinského. Keď vychádzal, uvidel obvineného ako oboma rukami sotil do poškodenej, ktorá spadla na zem, následne zdvihol zo zeme kabelku, ktorú poškodená už nedržala. V tom prišiel autobus č. 68, z ktorého vystúpil XXXXX, ten sa rozbehol za obvineným, ktorý sa rozutekal. Keď sa vrátil k bráne, kde býva poškodená, bol tam už Viktor, ktorý poškodenej povedal, že obvineného nechytili, ale kabelku dostane späť.
	Svedok XXXXX pri výsluchu dňa 19.11.2012, po vznesení obvinenia, využil svoje právo podľa § 130 ods. 2 Tr. por. a uviedol, že obvinený s poškodenou, ktorá je jeho teta, žijú a svojou výpoveďou nechce komplikovať život svojej tete.

XXXXX XXXXX vo výsluchu dňa 21.01.2008 uviedol, že niekedy vo februári minulého roku išiel za svojou priateľkou autobusom č. 68, pričom keď vystúpil zaregistroval, že poškodená kričí jeho meno. Samotný incident nevidel, videl len ako obvinený uteká s kabelkou smerom na Fedinovu ulicu. Svedok vypovedal, že videl kamaráta Miša stáť pri aute, pričom obvinený okolo neho prebehol, preto požiadal Miša, aby s ním išiel autom za obvineným, ale ten sa im stratil. Následne išiel za svojou priateľkou, stretol poškodenú, ktorej povedal, že ho nechytili, pričom medzitým mu volal strýko XXXXX, ktorý mu povedal, že majú kabelku, nevie uviesť ako sa k nej jeho strýko dostal. XXXXX doniesol následne kabelku na Švabinského a odovzdal ju poškodenej, pričom jej brat, XXXXX potom svedka obvinil, že v kabelke chýba telefón. Svedok nevie uviesť, či niekto bral niečo z kabelky. Svedok uviedol, že nevidel, či obvinený poškodenú na zastávke napadol, do veci sa zapojil až keď naňho poškodená zakričala.

Svedok XXXXX dňa 26.04.2011 vypovedal, že ku skutku sa vyjadriť nevie, pretože pri ňom nebol prítomný. Nepamätá si kedy to presne bolo, ale pred 4 rokmi bol na pive na Kopčianskej ulici, keď za ním prišiel XXXXX na aute a povedal mu, že niekto okradol priateľku jeho synovca XXXXX. Chcel, aby išiel s ním kabelku vrátiť, keďže ju od páchateľa získal. Zavolal Viktorovi a povedal mu, že Tibor našiel tú kabelku a idú ju vrátiť. Keď prišli na Švabinského, bola tam poškodená a jej brat XXXXX, XXXXX jej dal kabelku, pričom poškodená povedala, že jej chýba telefón. Svedok nevedel uviesť, či XXXXX niečo z kabelky vybral a uviedol, že poškodená nie je priateľka jeho synovca, to sa asi Tibor pomýlil.

Svedok XXXXX pri výsluchu dňa 07.02.2013, po vznesení obvinenia, využil svoje právo podľa § 130 ods. 2 Tr. por. a uviedol, že obvinený s poškodenou, ktorá je jeho sestra, žijú a majú spolu dve deti, prakticky ho považuje za svojho švagra.

Z dokazovania vykonaného v priebehu prípravného konania bolo preukázané, že obvinený svojím konaním nenaplnil zákonné znaky zločinu lúpeže podľa § 188 ods. 1 Tr. zák., ani iného trestného činu. Obvinený vypovedal, že s poškodenou žili ako druh a družka, často sa v inkriminovanom období hádali, bolo tomu tak aj v uvedený deň. Obvinený jednoznačne uviedol, že do poškodenej sotil potom ako ho verbálne napadla, pričom kabelku po tom ako poškodená spadla, zdvihol zo zeme, nevytrhol, neukradol jej ju, a keď poškodená zakričala na XXXXX, aby jej pomohol, tak sa zľakol a rozutekal sa aj s kabelkou. Poškodená uviedla, že obvinený do nej strčil, priznala, že v tom čase sa často hádali, čo pretrváva dodnes, nepamätá si, či kabelku držala v ruke, alebo či ju obvinený len zdvihol zo zeme. Sama poškodená vypovedala, že obvinený začal utekať až potom ako zavolala o pomoc na XXXXX, keďže sa zľakol. Priamy svedok udalosti, XXXXX, využil svoje zákonné právo a odmietol ku skutku vypovedať.
 
V danom prípade možno konanie obvineného vyhodnotiť ako nie úplne primerané riešenie sporu medzi ním a poškodenou, ako vyústenie ich vzájomných častých hádok, keď obvinený reagoval fyzickým útokom na poškodenú, ktorá ho predtým verbálne vyprovokovala. Záver o tom, že v danej veci absentuje úmysel obvineného vzťahujúci sa na násilné konanie, ako aj na to, aby sa zmocnil cudzej veci, podporuje aj fakt, že obvinený nesotil do poškodenej s úmyslom zmocniť sa jej kabelky, ale z dôvodu verbálneho napádania  zo strany poškodenej, ako jeho družky, a tiež skutočnosť, že utekať nezačal hneď po tom, ako kabelku zo zeme zdvihol, ale až keď sa zľakol možného násilia zo strany XXXXX, ktorého poškodená po tom, ako ju obvinený sotil na zem, zavolala na pomoc pri riešení ich vzájomného konfliktu. Záveru, že v danom prípade nedošlo zo strany obvineného k spáchaniu stíhaného zločinu svedčí aj skutočnosť, že obvinený a poškodená žili v tom čase ako druh a družka v spoločnej domácnosti a čakali prvé spoločné dieťa, následne v roku 2009 sa im narodilo druhé dieťa.

Preskúmaním spisového materiálu som zistila, že konanie obvineného nenapĺňa všetky formálne znaky kladené na skutkovú podstatu zločinu lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona, tak z objektívnej, ako aj zo subjektívnu stránky, keďže tu absentuje úmysel obvineného použiť násilné konanie za účelom zmocnenia sa kabelky poškodenej. 

V danom prípade by prichádzalo do úvahy posúdenie konania obvineného ako priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, prípadne priestupku proti majetku podľa § 50 zákona č. 372/1990 Zb., nakoľko však od spáchania stíhaného skutku uplynuli už viac ako 2 roky, premlčacia doba na prejednanie priestupku v danej veci už márne uplynula, a vec preto nie je možné postúpiť príslušnému úradu na prejednanie priestupku.

S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Katarína Habčáková
prokurátorka