Okresná prokuratúra Námestovo 
Hviezdoslavovo námestie 213, 029 01 Námestovo 	

Sp. zn. : Pv 484/12/5507	Námestovo, 22.3.2013
EEČ : 2-41-57-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Poškodzovanie cudzej veci podľa § 245 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Námestovo
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu v Námestove,

ktorého skutku sa mal dopustiť na tom skutkovom základe, že dňa 27. 02. 2012 nezisteného času dal do zberných surovín v obci Liesek ul. XXXXX okres  Tvrdošín, na likvidáciu osobné motorové vozidlo Volkswagen XXXXX EČ: XXXXX majiteľa XXXXX, nar. XXXXX, bez jeho  predchádzajúceho súhlasu, ktoré vozidlo týmto zničil, čím XXXXX spôsobil škodu vo výške 709,- €, 

pretože výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník Okresného riaditeľstva PZ v Dolnom Kubíne, Obvodného oddelenia v XXXXX uznesením sp. zn. ORP-589/TR-DK-2012 zo dňa 20. 07. 2012 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podia  § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX, nar. XXXXX v Trstenej, pre prečin poškodzovania cudzej veci podľa   § 245 ods. 1 Tr. Zákona, ktorého sa mal dopustiť na horeuvedenom skutkovom základe.
 
Po skončení prípravného konania poverený príslušník predložil na tunajšiu prokuratúru spis s návrhom na konečné opatrenie. Preskúmaním spisu som zistila, že prípravné konanie možno považovať za riadne vykonané.

V prípravnom konaní poverený príslušník vypočul obvineného, svedka poškodeného XXXXX, svedkov XXXXX a XXXXX, ďalej vykonal konfrontácie medzi obvineným a svedkami XXXXX a XXXXX a do spisu zabezpečil listinné dôkazy.

 Na základe takto vykonaného vyšetrovania som zistila nasledovné skutočnosti.

Obvinený v prípravnom konaní uviedol, že niekedy v roku 2010 sa s poškodeným dohodol, že tento mu predá jeho osobné motorové vozidlo značky Volkswagen XXXXX za sumu 800,- €, keď bude hotová STK a emisná kontrola. Vzhľadom k tomu, že bola na vozidle vykonaná pravidelná kontrola, tak sa dohodli na neurčitých mesačných splátkach, ktoré mal zaplatiť poškodenému. Po tejto dohode obvinený obdržal od poškodeného predmetné vozidlo a toto následne užíval s tým, že do budúcna mu vyplatí dohodnutú sumu, pričom obdobie vyplatenia nebolo určené. Uviedol, že v tom čase pracoval pre poškodeného, ktorý mu vyplácal mesačnú mzdu na ruku a každý mesiac mu strhol určitú výšku splátky. Bolo to vždy v rôznej sume, čo sa odvíjalo od toho koľko v tom ktorom mesiaci zarobil. Pre poškodeného pracoval asi dva roky, s malými prestávkami. V tom období poškodenému dobrovoľne odovzdal splátky až do výšky 500,- €, čiže mu ostalo vyplatiť 300,-€, ktoré chcel vyplatiť z poslednej mzdy. Poslednú mzdu, ktorú mu mal poškodený vyplatiť vo výške 1500,- €, mu k dňu výsluchu nevyplatil. Z uvedeného dôvodu bol obvinený presvedčený, že za vozidlo zaplatil viac ako 800,- € a že toto už je jeho vlastníctvom. Ďalej uviedol, že poškodený ho nikdy nevyzval, aby mu vozidlo odovzdal. Väčšinou to riešil prostredníctvom matky obvineného, ktorá obvinenému povedala, že poškodený nechce vrátiť auto, ale požaduje finančné prostriedky. Predmetné vozidlo užíval brat obvineného XXXXX, s ktorým poškodený komunikoval ohľadne zaplatenia povinnej zákonnej poistky a chcel aby mu zaplatil sumu okolo 80,- €, ktorú poškodenému uhradil. Niekedy začiatkom roku 2012 sa s obvineným telefonicky skontaktoval otec poškodeného, ktorý uviedol, že vozidlo ma buď vyplatiť a ihneď prepísať, alebo odhlásiť. Vtedy mu obvinený povedal, že jeho synovi (poškodenému) nič nezaplatí, pretože nedostal poslednú výplatu. Na to mu otec poškodeného povedal, že vozidlo je treba odhlásiť, aby jeho syn neplatil povinnú zákonnú poistku. Na to mu obvinený povedal, že na odhlásenie je potrebné auto zošrotovať, s čím on súhlasil.  V dôsledku tohto rozhovoru obvinený povedal svojmu bratovi Mariánovi, ktorý auto užíval, aby vozidlo dal na zošrotovanie. Tento následne vykonal všetky kroky smerujúce k zošrotovaniu. Pri odvoze vozidla z parkoviska bol obvinený prítomný, prišiel tam majiteľ šrotoviska XXXXX, ktorému brat obvineného ukázal, ktoré auto má byť zošrotované. Na základe toho, tento auto naložil a odviezol. Všetky administratívne záležitosti riešil brat obvineného, ktorý obvineného informoval, že nebude problém s tým, že vozidlo je napísané na niekoho iného, pretože XXXXX dal súhlas na zošrotovanie prostredníctvom svojho otca. Na druhý deň šiel brat obvineného za poškodeným, odovzdať mu evidenčné čísla a potvrdenie o zošrotovaní, kedy poškodený zmenil názor a auto chcel späť. 

Svedok poškodený XXXXX v prípravnom konaní uviedol, že bol majiteľom predmetného automobilu, ktoré jeho bratranec - obvinený XXXXX, na základe ústnej dohody užíval do času kým ho nesplatí. Predmetom ich dohody bol predaj tohto vozidla za sumu 1000,-€ avšak poškodený z uvedenej sumy spustil 300,- €, nakoľko obvinený mu pomáhal pri stavebných prácach na rodinnom dome v Trstenej. Samotné užívanie a vyplatenie kúpnej ceny nebolo časovo ohraničené. Poškodený sa neskôr snažil telefonicky skontaktovať s obvineným, aby mu kúpnu cenu vyplatil, alebo vozidlo vrátil, čo sa mu nepodarilo a tak poveril svojho otca aby sa s obvineným skontaktoval. Následne ho otec informoval, že obvinený je ochotný sa dohodnúť, vôbec mu však nepovedal, aby dal auto zošrotovať. Od ich telefonátu zo strany obvineného nedošlo k žiadnemu vyrovnaniu ani vráteniu auta. Pokiaľ ide o vyplatenie kúpnej ceny, tak poškodený uviedol, že obvinenému nikdy žiadne zrážky nevykonával, že tento nikdy u neho nepracoval, ale pracoval vo firme jeho otca a to od roku 2009 do roku 2010. Obvinený mu počas celej doby čo auto užíval nezaplatil žiadnu čiastku kúpnej ceny. Deň po tom, ako obvinený telefonicky rozprával s otcom poškodeného, mu obvinený zatelefonoval, aby si prišiel pre doklady od vozidla a evidenčné čísla. Na mieste kde sa dohodli poškodeného už čakal brat obvineného XXXXX, ktorý mu odovzdal doklady a evidenčné čísla. Poškodený reagoval tak, že sa ho opýtal ako si dovolili dať zošrotovať jeho auto bez jeho súhlasu. Na to mu XXXXX povedal, že tak urobil na základe podnetu jeho brata XXXXX. 

Svedok XXXXX v prípravnom konaní uviedol, že dňa 27. 02. 2012 sa s ním skontaktoval XXXXX, ktorý zisťoval podmienky zošrotovania osobného motorového vozidla. Tento sa pýtal, či za odovzdanie vozidla obdrží nejakú finančnú hotovosť, keď mu svedok povedal, že za odovzdanie vozidla na likvidáciu sa neplatí, povedal, že si chce nechať aspoň hliníkové disky. Svedok ho však upozornil, že vozidlo sa odovzdáva aj s diskami, čiže kolesami, preto na vozidle zamenil hliníkové disky za plechové a tieto si ponechal. V ten istý deň šiel svedok na základe podnetu XXXXX pre osobné motorové vozidlo Volkswagen XXXXX na sídlisko Západ v Trstenej, kde bolo odstavené. Tam ho čakal nejaký muž, ku ktorému prišli ďalší traja, ktorých svedok nepoznal a títo ho informovali, že vozidlo je určené na likvidáciu. Naložil ho teda na prívesný vozík, vyžiadal technický preukaz, z ktorého konštatoval, že vozidlo je napísané na osobu XXXXX.  Z uvedeného dôvodu požadoval vysvetlenie, na čo ju XXXXX vysvetlil, že vozidlo kúpil pred dvomi rokmi avšak neprepísal ho na svoje meno. Ďalej uviedol, že vozidlo je v zlom technickom stave a pred bytovkou je odparkované už dlhšiu dobu. Svedok pri preberaní auta vystavil potvrdenie XXXXX. 

XXXXX XXXXX v prípravnom konaní uviedol, že obvineného zamestnával vo svojej firme od roku 2009 do roku 2010 a počas celého obdobia mu nevykonával žiadne zrážky zo mzdy, ktoré by sa týkali vyplatenia auta pre jeho syna XXXXX Ďalej svedok uviedol, že nemá voči obvinenému ako bývalý zamestnávateľ žiadne finančné podlžnosti. K predmetnému telefonátu s obvineným uviedol, že sa s ním skontaktoval aby sa finančne vyrovnal za auto. Bolo to v období keď bolo potrebné vyplatiť povinnú platbu zákonného poistenia. Svedok uviedol, že obvinenému nikdy nepovedal, aby dal vozidlo zošrotovať, ale predmetom rozhovoru bola len skutočnosť týkajúca sa splnenia dohodnutých podmienok predaja vozidla. 

Svedok XXXXX v prípravnom konaní uviedol, že obvinený - jeho brat niekedy pred dvoma rokmi kúpil automobil Volkswagen XXXXX od XXXXX. Pri kúpe svedok nebol, ale vedel že jeho brat mal obvinenému strhávať nejaké zrážky zo mzdy. Toto vozidlo s odstupom času užíval aj svedok. Keď končila na vozidle STK a bolo potrebné zaplatiť aj zákonnú poistku, ktorá prišla na adresu XXXXX, tento následne kontaktoval obvineného aby zaplatil peniaze čo za auto dlhoval. Na podnet obvineného a XXXXX sa svedok skontaktoval s majiteľom zberných surovín XXXXX, aby sa informoval o likvidácii motorového vozidla. Svedok sa pýtal aj na to, či je problém ak je vozidlo napísané na niekoho iného, na čo mu XXXXX povedal, že ak o tom má vedomosť majiteľ vozidla, tak problém nie je a dohodli sa, že ešte v ten deň príde pre auto. Tak sa aj stalo a XXXXX s odťahovým prívesom vozidlo prišiel vziať a tam od svedka žiadal občiansky preukaz, technický preukaz a na mieste vypísal doklad o zošrotovaní, ktorý svedkovi odovzdal. Svedok následne telefonicky informoval poškodeného, aby prišiel pre doklady od vozidla a evidenčné čísla. Poškodený prišiel, avšak pri preberaní uvedených vecí reagoval, že sme urobili blbosť a že on ide na políciu. Pokiaľ ide o kúpnu cenu a to či bola táto uhradená, k tomu sa svedok vyjadriť nevedel. 
Ďalej boli vykonané konfrontácie medzi obvineným XXXXX a XXXXX a medzi obvineným a XXXXX, ktoré neviedli k odstráneniu rozporov v ich výpovediach, týkajúcich sa vyplatenia kúpnej ceny za auto. 

Poverený príslušník do spisu zabezpečil odborné vyjadrenie k všeobecnej hodnote vozidla, v ktorom znalec ustálil hodnotu na výšku 709,- €

Ďalej boli do spisu zabezpečené listinné dôkazy a to potvrdenie o prevzatí vozidla na spracovanie, doklady od predmetného automobilu, odpis z Registra trestov, správu o povesti z Mesta Trstená, výpis z registra priestupkov, správu Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny v Námestove, správu Sociálnej poisťovne, správu Hornooravskej nemocnice.

• • • • • • • • • • •

Predmetnú trestnú vec som posudzovala z hľadiska nasledovných ustanovení Trestného zákona a Trestného poriadku:

Podľa § 245 ods. 1 Trestného zákona, kto zničí, poškodí alebo urobí neupotrebiteľnou cudziu vec a spôsobí tak na cudzom majetku malú škodu, potrestá sa od¨ľatím slobody až na jeden rok.

Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona, škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. Škodou veľkého rozsahu sa rozumie suma dosahujúca najmenej päťstonásobok takej sumy. Tieto hľadiská sa použijú rovnako na určenie výšky prospechu, hodnoty veci a rozsahu činu.

Podľa § 10 ods. 2 Trestného zákona, nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Podia § 214 ods. 1 Trestného poriadku, prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

• • • • • • • • • • •

Celkovým vyhodnotením predmetnej trestnej veci možno konštatovať, že skutok sa stal, avšak tento nie je trestným činom, ale mohol by byť priestupkom podľa § 50 ods. 1 Zákona č. 372/1990 Z.z. o priestupkoch.
Uvedený záver možno vyvodiť celkovým vyhodnotením všetkých dôkazov zabezpečených v prípravnom konaní.

Som toho názoru, že bolo preukázané, že skutku sa mohol dopustiť XXXXX, ktorá skutočnosť vyplýva po celkovom vyhodnotení všetkých skutočností uvádzaných jednotlivými svedkami v prípravnom konaní.
 Z výpovedí všetkých doposiaľ vypočutých svedkov vyplýva, že dotknutý automobil bol skutočne zošrotovaný, pričom osobou ktorá zabezpečovala celý priebeh zošrotovania auta síce bol brat obvineného XXXXX, menovaný však uviedol, že takto konal na podnet svojho brata XXXXX.
Táto skutočnosť nepriamo vyplynula aj z výpovede svedka poškodeného a svedka  XXXXX.
Pokiaľ ide o vlastníctvo k predmetnému automobilu, tu chcem uviesť, že z doposiaľ zabezpečených dôkazov vyplýva, že toto prináleží poškodenému XXXXX.
 Pokiaľ ide o obranu obvineného v danom smere, spočívajúcu v tvrdení, že otec poškodeného XXXXX mu mal v priebehu obdobia kedy bol obvinený  u neho zamestnaný, mesačne vykonávať zrážky zo mzdy, ktoré mali slúžiť ako splátky kúpnej ceny za automobil, túto som vyhodnotila ako jeho účelovú obranu. Uvedená skutočnosť bola vyvrátená jednak výpoveďou poškodeného, ako aj výpoveďou svedka XXXXX - otca poškodeného  - ktorý síce uviedol, že obvinený u neho pracoval, ale žiadne zrážky zo mzdy mu nevykonával, teda v podstate potvrdil skutočnosti uvádzané poškodeným.
Aj napriek skutočnosti, ako som vyššie uviedla, že argumenty obvineného možno vyhodnotiť ako účelovú obranu,  chcem ešte ozrejmiť,  že keby aj obvinený preukázal svoje tvrdenie, že mu nebola XXXXX vyplatená posledná výplata a preto tento nedoplatok považoval za splátku za automobil, v dôsledku čoho považoval celú kúpnu cenu za auto za uhradenú, dokonca „preplatenú“, uvádzam, že takéto svojvoľné „započítanie“ si pohľadávky zo strany XXXXX neobstojí. Vychádzajúc z uvedeného tvrdenia je okrem iného zrejmé, že v  prípade nevyplatenej mzdy by bol obvineného dĺžnikom XXXXX ako jeho zamestnávateľ, ktorý však nebol majiteľom vozidla. Len samotná skutočnosť existencie blízkeho rodinného vzťahu medzi poškodeným XXXXX a XXXXX nemôže automaticky umožniť započítanie pohľadávky, tak ako to uvádza obvinený. 
Tu dávam do pozornosti ustanovenie § 580 a násl. Zákona č. 40/1964 Z.z. Občianskeho zákonníka, ktoré upravuje postup pri započítaní pohľadávky. Z predloženého spisu a zo samotnej výpovede obvineného vyplýva, že podmienky uvedené v citovanom ustanovení občianskeho zákonníka dodržané neboli a k započítaniu pohľadávky dôjsť nemohlo, nakoľko vychádzajúc z tvrdení obvineného, sa jednalo o rozdielne pohľadávky rôznych dlžnikov. 

Vychádzajúc z vyššie uvedeného potom konštatujem, že za vlastníka predmetného zlikvidovaného vozidla možno považovať XXXXX, pričom skutočnosť, že vlastníkom vozidla je obvinený, sa tomuto nepodarilo žiadnym spôsobom preukázať.

Vzhľadom však na všetky okolnosti spáchaného skutku, ktorý bol zrejme dôsledkom celkových problémov z predmetným automobilom (potreba uhradenia zákonnej poistky ako i aktualizácie potrebných technických kontrol-pričom sa jednalo o staršie vozidlo), taktiež s poukazom na samotný spôsob vykonania činu, evidentne sprevádzaný zásahom množstva osôb, ktoré spolu komunikovali a snažili sa situáciu „vyriešiť“, následky tohoto činu, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa, je možné konštatovat, že jeho závažnosť je nepatrná.

Vzhľadom na všetky vyššie uvedené skutočnosti je zrejmé, že v danom prípade nejde o trestný čin, ale o skutok, ktorý by Obvodný úrad v Námestove mohol v rámci svojej kompetencie posudzovať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu, pričom páchateľ skutku je zistený. Preto som vec tomuto orgánu postúpila tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Z úradnej povinnosti som skúmala, či stíhaný skutok nevykazuje znaky niektorého iného z trestných činov, uvedených v osobitnej časti Trestného zákona, takúto skutočnosť som však nezistila. 

	Týmto rozhodnutím nie je dotknuté právo poškodeného na uplatnenie si prípadného nároku na náhradu škody proti XXXXX v občianskom súdnom konaní. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Zuzana Hozáková
prokurátorka