Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 1 Pv 515/07/1105	Bratislava V, 11.3.2013
EEČ : 2-12-70-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Znásilnenie podľa § 199 odsek 1 Trestného zákona

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno a Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
vedené vyšetrovateľom OR PZ v Bratislave V, Odboru kriminálnej polície pod sp. zn. ORP-470/OVK-B5-2007 na tom skutkovom základe, že
obv. XXXXX dňa 08.05.2007 v čase asi od 16.00 hod. do 17.15 hod. v Nemocnici XXXXX na XXXXX v Bratislave, v miestnosti pre XXXXX, prostredníctvom hrozby bezprostredného násilia donútil poškodenú XXXXX k súloži takým spôsobom, že najskôr použil vulgárne slová približujúc sa k poškodenej, ktorej potom násilím stiahol pracovné nohavice a nohavičky, na čo sa poškodená bránila tým, že ho odhadzovala, škriabala ho po tvári a hrudi a kričala o pomoc, nakoniec poškodenú sotil na gauč, pričom na nej vykonal súlož, potom sa poškodenej podarilo vymaniť sa spod jeho kontroly, následne ju však chytil a položil si ju na fotelku a opätovne s ňou súložil, keď mu poškodená povedala, že ho udá na polícii, preľakol sa a pustil ju, pričom sa jej podarilo prísť k dverám a otvoriť ich, pri dverách ešte spolu zápasili, poškodená stále opakovala nech ju pustí, potom si udrela hlavou o zem, a nakoniec sa jej podarilo utiecť a schovať sa v nemocnici, kým obvinený odišiel,    

lebo je nepochybné, že sa nestal skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie.

Odôvodnenie:

Vyšetrovateľ Úradu justičnej a kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V uznesením pod sp. zn. ORP-470/1-OVK-B5-2007 zo dňa 23.10.2007 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin znásilnenia podľa § 199 ods. 1 Trestného zákona na tom skutkovom základe ako je uvedené vo výroku tohto uznesenia. 
  
Dňa 01.03.2013 predložil vyšetrovateľ PZ dozorujúcemu prokurátorovi návrh na zastavenie trestného stíhania obvineného z dôvodu § 215 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku   spolu s na vec sa vzťahujúcim spisovým materiálom.  

Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že návrh vyšetrovateľa PZ je dôvodný a je potrebné predmetné  trestné konanie vedeného proti obvinenému XXXXX  zastaviť podľa § 215 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku.

Podľa § 8 Trestného zákona je trestný čin protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak tento zákon neustanovuje inak. 
Podľa § 199 ods. 1 Trestného zákona zločin znásilnenia spácha ten, kto násilím alebo hrozbou bezprostredného násilia donúti ženu k súloži alebo kto na taký čin zneužije jej bezbrannosť.
Podľa § 215 ods.1 písm. a) Trestného poriadku  prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné, že sa nestal skutok, pre ktorý sa trestné stíhanie vedie .
Podľa § 100 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (právo odoprieť výpoveď)
ods. 1) Právo odoprieť  výpoveď ako svedok  má príbuzný obvineného v pokolení priamom,  jeho súrodenec, osvojiteľ,  osvojenec, manžel a druh; ak  je obvinených viac a  svedok je v uvedenom  pomere len k niektorému  z  nich,  má  právo  odoprieť  výpoveď ohľadne iných obvinených len  vtedy, keď nemožno  odlúčiť výpoveď, ktorá  sa ich týka,  od výpovede  týkajúcej sa  obvineného, s  ktorým je  svedok v tomto pomere.
ods. 2) Svedok  je oprávnený  odoprieť vypovedať,  ak by výpoveďou spôsobil nebezpečenstvo trestného stíhania sebe, svojmu príbuznému v pokolení priamom, svojmu súrodencovi, osvojiteľovi, osvojencovi, manželovi alebo druhovi alebo iným  osobám v pomere rodinnom alebo obdobnom,  ktorých  ujmu  by  právom  pociťoval  ako ujmu vlastnú.
Podľa § 130 Trestného poriadku (právo svedka odoprieť výpoveď)
ods. 1) Právo odoprieť výpoveď ako svedok má príbuzný obvineného v priamom rade, jeho súrodenec, osvojiteľ, osvojenec, manžel a druh. Ak je obvinených viac a svedok je v uvedenom pomere len k niektorému z nich, má právo odoprieť výpoveď ohľadne iných obvinených len vtedy, keď nemožno oddeliť výpoveď, ktorá sa ich týka, od výpovede týkajúcej sa obvineného, s ktorým je svedok v tomto pomere.
ods. 2) Svedok je oprávnený odoprieť vypovedať, ak by výpoveďou spôsobil nebezpečenstvo trestného stíhania sebe, svojmu príbuznému v priamom rade, svojmu súrodencovi, osvojiteľovi, osvojencovi, manželovi alebo druhovi, alebo iným osobám v rodinnom alebo obdobnom pomere, ktorých ujmu by právom pociťoval ako vlastnú ujmu. Svedok je oprávnený odoprieť vypovedať aj vtedy, ak by výpoveďou porušil spovedné tajomstvo alebo tajomstvo informácie, ktorá mu bola zverená ústne alebo písomne pod podmienkou mlčanlivosti ako osobe poverenej pastoračnou starostlivosťou.
	V zmysle judikatúry Najvyššieho súdu Slovenskej republiky publikovanej pod Rt 2/2003, II. Ak je aktuálne poučiť  svedka podľa § 100 ods. 2 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (obdobne § 130 ods. 2 Trestného poriadku, aktuálne platného, účinného od 01.01.2006), svedok sa musí výslovne  vyjadriť, či toto právo využíva alebo nie.  Obsah vyjadrenia svedka  musí byť uvedený  v zápisnici o jeho  výsluchu.  Len  vtedy  možno  takýto  dôkazný  prostriedok považovať  za vykonaný  zákonným  spôsobom.  Ak nebol  taký svedok poučený o  tomto práve alebo sa  výslovne nevyjadril, či spomenuté právo využíva alebo nie, ide o podstatnú chybu konania, v dôsledku čoho  takúto výpoveď  nemožno na  hlavnom pojednávaní  prečítať na základe  ustanovenia  § 211  ods. 2  písm. a)  Trestného poriadku (účinného do 31.12.2005). Uvedenú  chybu  možno  odstrániť  iba  opätovným  vykonaním  úkonu zákonným spôsobom.
	V zmysle judikatúry Najvyššieho súdu Slovenskej republiky publikovanej pod Rt 19/2004, II. Poučenie  svedka  o  práve  odoprieť  výpoveď  podľa § 100 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (obdobne § 130 Trestného poriadku, aktuálne platného, účinného od 01.01.2006) sa  vzťahuje  na  reálnu  procesnú  situáciu, v ktorej je  už konkrétny obvinený  a vypočuť sa  majúci svedok je k obvinenému  v niektorom  zo vzťahov  predpokladaných ustanovením § 100 ods. 1  Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (obdobne § 130 ods. 1 Trestného poriadku, aktuálne platného, účinného od 01.01.2006)  alebo sa  na neho viažu podmienky odopretia výpovede v zmysle  § 100 ods. 2 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (obdobne § 130 ods. 2 Trestného poriadku, aktuálne platného, účinného od 01.01.2006). Tiež z tohto dôvodu  bezchybnosť procesných úkonov  v prípravnom konaní vyžaduje dôsledný postup aj podľa § 163 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 (obdobne § 206 ods. 1 Trestného poriadku účinného od 01.01.2006).
	Podľa § 119 ods. 2  Trestného poriadku  za dôkaz môže slúžiť všetko, čo môže prispieť na náležité objasnenie veci a čo sa získalo z dôkazných prostriedkov podľa tohto zákona alebo podľa osobitného zákona. Dôkaznými prostriedkami sú najmä výsluch obvineného, svedkov, znalcov, posudky a odborné vyjadrenia, previerka výpovede namieste, rekognícia, rekonštrukcia, vyšetrovací pokus, obhliadka, veci a listiny dôležité pre trestné konanie, oznámenie, informácie získané použitím informačno-technických prostriedkov alebo prostriedkov operatívno-pátracej činnosti.

	Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že k stíhanému skutku vyšetrovateľ PZ zabezpečil viacero dôkazov, z ktorých je možné vyvodiť, že sa skutok uvedený vo výroku tohto uznesenia nestal.

	K veci boli vypočutí obvinený XXXXX, poškodená XXXXX, svedkovia XXXXX a XXXXX, bolo vykonané znalecké skúmanie duševného stavu poškodenej XXXXX, znalecké skúmanie stôp DNA z vecí poškodenej XXXXX, prehliadka tela obvineného XXXXX, ohliadka miesta činu, znalecké skúmanie zranení poškodenej XXXXX a boli zabezpečené lekárske správy. 
	Pre priame objasnenie skutku sú však rozhodné najmä výpovede obvineného XXXXX a poškodenej XXXXX, nakoľko ku skutku malo dôjsť len za ich účasti. 

V súvislosti s vykonaným dokazovaním je potrebné v prvom rade uviesť, že obvinený XXXXX a poškodená XXXXX v čase skutku ako aj po ňom počas vyšetrovania žili ako druh a družka. 

K veci boli potom zabezpečené tieto rozhodné dôkazy: 
XXXXX pri svojej výpovedi ako obvineného dňa XXXXX (č.l. 22-25) spáchanie skutku poprel, pričom v podstate priamo ku skutku uviedol, že súlož s poškodenou vykonal, avšak táto bola z jej strany dobrovoľná. 
XXXXX na svojej popierajúcej výpovedi zotrval aj pri konfrontácii s poškodenou XXXXX zo dňa XXXXX (č.l. 26-29). 
Poškodená XXXXX pri svojej výpovedi ako poškodenej dňa XXXXX (č.l. 35-38), v čase pred vznesením obvinenia obvinenému XXXXX, po poučení podľa § 130 ods. 2 Trestného poriadku usvedčujúco vypovedala proti obvinenému a skutok popísala tak, ako je uvedený v skutkovej vete tohto uznesenia. 
Poškodená XXXXX pri svojej následnej výpovedi ako poškodenej dňa XXXXX (č.l. 30-34), v čase pred vznesením obvinenia obvinenému XXXXX, po poučení podľa § 130 ods. 2 Trestného poriadku usvedčujúco vypovedala proti obvinenému a skutok popísala tak, ako je uvedený v skutkovej vete tohto uznesenia. 
Následne poškodená XXXXX pri svojej výpovedi počas konfrontácie s obvineným XXXXX dňa XXXXX (č.l. 26-29), v čase po vznesení obvinenia obvinenému XXXXX, po poučení podľa § 130 ods. 2 Trestného poriadku usvedčujúco vypovedala proti obvinenému a skutok popísala tak, ako je uvedený v skutkovej vete tohto uznesenia. Daná výpoveď bola vykonaná v čase po vznesení obvinenia XXXXX, pričom však poškodená nebola vyšetrovateľom PZ náležite poučená o jej právach podľa § 130 ods. 1 Trestného poriadku a ani sa k uplatneniu či neuplatneniu práv daných jej týmto ustanovením výslovne nevyjadrila. 
Poškodená XXXXX bola opätovne dňa XXXXX vypočutá (č.l. 121-124), kedy pri výsluchu využila právo nevypovedať jej dané § 130 ods. 1, ods. 2 Trestného poriadku a ku skutku odmietla vypovedať, nakoľko žila s obvineným ako druh - družka a udržiavala s ním intímny pomer. 
Poškodená XXXXX bola opätovne dňa XXXXX vypočutá (č.l. 125-128), kedy pri výsluchu využila právo nevypovedať jej dané § 130 ods. 1, ods. 2 Trestného poriadku a ku skutku odmietla vypovedať, pretože obvinený je jej druh, udržiavajú spolu intímny pomer a jeho ujmu by považovala za svoju vlastnú.  

Z vyššie uvedených dôkazov je potrebné vyvodiť záver, že ku stíhanému skutku znásilnenia zo dňa 08.05.2007 nedošlo. 
Obvinený XXXXX spáchanie skutku v plnom rozsahu poprel, pričom jeho popierajúce výpovede boli vykonané plne v súlade s Trestným poriadkom.
Poškodená XXXXX obvineného XXXXX zo spáchania daného skutku usvedčuje pri jej výpovediach zo dní XXXXX, na ktoré však nie je možné z procesného hľadiska prihliadať ako na dôkaz získaný zákonným spôsobom v zmysle § 119 ods. 2 Trestného poriadku, pretože jej výpovede boli vykonaná v štádiu trestného konania pred vznesením obvinenia XXXXX a daná poškodená bola s ním vo vzťahu druh - družka a preto jej až po úkone vznesenia obvinenia prináležalo aj právo ustanovené v  § 130 ods. 1 Trestného poriadku, ktoré po vznesení obvinenia XXXXX aj využila. 
Keďže na citované výpovede poškodenej XXXXX zo dní XXXXX nebolo možné procesne prihliadať, bola táto dňa XXXXX konfrontovaná s obvineným XXXXX, pričom pri danej výpovedi vyšetrovateľ PZ pochybil, keď poškodená XXXXX nebola z jeho strany náležite poučená o jej právach podľa § 130 ods. 1 Trestného poriadku a ani sa k uplatneniu či neuplatneniu práv daných jej týmto ustanovením výslovne nevyjadrila. Na danú výpoveď poškodenej XXXXX nie je možné z procesného hľadiska prihliadať ako na dôkaz získaný zákonným spôsobom v zmysle § 119 ods. 2 Trestného poriadku, pretože jej výpoveď bola vykonaná síce v štádiu trestného konania po vznesení obvinenia XXXXX, avšak tým, že poškodená XXXXX bola s obvineným vo vzťahu druh - družka, prináležalo jej aj právo ustanovené v  § 130 ods. 1 Trestného poriadku, o ktorom nebola náležite poučená. Z uvedeného dôvodu je jej výpoveď potom procesne nepoužiteľná, pretože keď došlo k náležitému poučenia poškodenej XXXXX pri jej ďalších výpovediach zo dní XXXXX, dané právo podľa § 130 ods. 1 Trestného poriadku využila. 
Keďže na vyššie citované výpovede poškodenej XXXXX zo dní XXXXX nebolo možné procesne prihliadať, bola táto opätovne v dňoch XXXXX vypočutá, kedy pri výsluchoch využila právo nevypovedať jej dané § 130 ods. 1, ods. 2 Trestného poriadku a ku skutku odmietla vypovedať, nakoľko je obvinený jej druh, s ktorým intímne žije, a sú si preto blízke osoby. 
Z vyššie uvedených dôkazov poskytnutých od priamych aktérov skutku je potom preukázané, že ku skutku kladenému za vinu obvinenému nedošlo, čo vyplýva z ich procesne upotrebiteľných výpovedí - obvinený poprel spáchanie skutku a poškodená využila svoje právo ku skutku nevypovedať.  

Mimo citovaných dôkazov k veci vypovedal ešte svedok XXXXX, ktorý bol v konaní vypočutý dňa XXXXX (č.l. 49-51), pričom v podstate uviedol, že si nemyslí, že ku skutku znásilnenia došlo. Taktiež potvrdil, že mu poškodená opakovane volala na mobil a  chcela hovoriť s obvineným. Od obvineného vie, že poškodená chcela stiahnuť trestné oznámenie na obvineného v tejto veci. 
Ďalej k veci vypovedala svedkyňa XXXXX, ktorá bola v konaní vypočutá dňa XXXXX (č.l. 52-54), pričom v podstate uviedla, že z miestnosti pre sanitárky počula krik a počula ako obvinený nadáva poškodenej, pričom ako vošla do miestnosti, tak videla ako obvinený mal v ruke mobil a nechcel ho dať poškodenej. Potom sa obvinený ukľudnil.  O znásilnení poškodenej vie len z počutia od poškodenej, že ju mal obvinený znásilniť a že jej roztrhal tričko a nohavičky. 
Znalec XXXXX dňa XXXXX podal znalecký posudok na zranenia poškodenej XXXXX (č.l. 129-146), v ktorom uviedol, že poškodená utrpela zranenia, a to modriny veľkosti mince pod ľavým okom, hematómy veľkosti mince na ľavom ramene a odreninu na pravom predlaktí. K mechanizmu vzniku zranení - modrín poškodenej, ktorý uviedla poškodená, znalec uviedol, že je po stránke súdnoznaleckej nepravdepodobný. Ďalej uviedol, že na vznik zranení poškodenej je potrebné vynaloženie násilia nízkej intenzity, ktoré zodpovedá stisnutiu ruky relatívne nízkej intenzity. Znalec súčasne uviedol, že nie je možné sa jednoznačne vyjadriť, či zranenia boli spôsobené inou osobou.  
Ani vyššie uvedené dôkazy nepreukazujú spáchania skutku znásilnenia, keďže sa v prípade svedkov jedná o nepriamych svedkov skutku a taktiež znalecké skúmanie zranení poškodenej nepreukazuje spáchanie citovaného skutku.   

Mimo citovaných dôkazov boli ešte vykonané aj ostatné, vyššie uvedené dôkazy, ako napríklad ohliadka miesta činu, prehliadka tela obvineného, znalecké skúmanie stôp DNA z vecí poškodenej alebo zabezpečenie lekárskych správ, ktoré však nie sú relevantné pre objasnenie priebehu skutku, nakoľko preukazujú len nájdenie krvi obvineného na veciach poškodenej, bez zistenia zranení poškodenej typických pre znásilnenie, teda naznačujú kontakt medzi obvineným a poškodenou, ale nepreukazujú samotný priebeh vykonania tohto kontaktu.     

Vyhodnotením všetkých dôkazov zabezpečených v danom konaní v zmysle zásady uvedenej v § 2 ods. 12 Trestného poriadku som dospel k záveru, že skutkový stav je potrebné vyhodnotiť v tom zmysle, že skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie sa nestal.

Obvinený spáchanie skutku striktne poprel, poškodená XXXXX odmietla k veci vypovedať, ostatní svedkovia nie sú priamymi svedkami skutku a znalecké skúmanie zranení poškodenej nepreukázalo zranenia typické pre znásilnenie. 
Ostatné dôkazy zabezpečené v spise nepreukazujú a ani nevyvracajú spáchanie skutku, sú pre objasnenie irelevantné. 

V zmysle vyššie uvedených skutkových zistení konštatujem, že v danej veci neboli naplnené žiadne obligatórne znaky kladené na skutkovú podstatu zločinu znásilnenia podľa § 199 ods. 1 Trestného zákona a ani iného trestného činu uvedeného v Trestnom zákone.
 
V danom prípade absentuje nielen subjekt, subjektívna stránka, objekt, ale najmä  objektívna stránka trestného činu, ktorá je charakterizovaná určitým spôsobom spáchania trestného činu a jeho následkom, pričom nevyhnutne zahŕňa aj príčinný vzťah medzi konaním a následkom. 

S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohoto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Radovan Kajaba, PhD.
prokurátor