Okresná prokuratúra Brezno 
Boženy Němcovej 3, 977 31 Brezno 	

Sp. zn. : 2 Pv 390/12/6603	Brezno, 16.4.2013
EEČ : 2-46-40-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Sprenevera podľa § 213 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Brezno
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
ktorého sa mal dopustiť na tom skutkovom základe, že po tom, ako v decembri 2010 sprostredkoval prácu v Nemecku pre XXXXX, XXXXX, trvale bytom XXXXX - XXXXX okres XXXXX, pre XXXXX, XXXXX, trvale bytom XXXXX - XXXXX a následne, začiatkom januára roku 2011 pre XXXXX, nar. XXXXX, pre XXXXX, XXXXX, obaja trvale bytom XXXXX - XXXXX a pre XXXXX, XXXXX trvale bytom XXXXX, XXXXX ktorá spočívala v montáži sadrokartónových dosiek, začali menovaní, po predchádzajúcom vybavení živnostenských oprávnení, pracovať na základe stavebných zmlúv zo dňa 07. 01. 2011 pre spoločnosť XXXXX pričom podľa uzavretých zmlúv mali dostávať odmenu za vykonanú prácu vo výške 12,-€ až 17,-€ za m2, ktorú im mal na základe vzájomnej ústnej dohody od objednávateľa prác, cez ďalšiu tretiu osobu preberať a následne vyplácať obvinený XXXXX, avšak odmeny im za vykonanú prácu riadne nevyplácal, pričom XXXXX nevyplatil odmenu za mesiac december 2010 vo výške približne 650,-€, za mesiace január, február, marec a časť za mesiac apríl 2011 nevyplatil odmenu XXXXX vo výške približne 2.000,-€, XXXXX vo výške približne 1.000,-€,  XXXXX vo výške približne 3.000,-€ a XXXXX vo výške približne 600,-€, a to aj napriek tomu, že mu boli uvedené prostriedky zo strany objednávateľa prác poskytnuté, čím svojím konaním spôsobil pre XXXXX, nar. XXXXX, XXXXX, XXXXX XXXXX, XXXXX, nar. XXXXX a XXXXX, XXXXX, celkovú škodu prisvojením si odmien vo výške približne  7.250,-€.

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ OKP OR PZ XXXXX, uznesením zo dňa 06. 11. 2012, sp. zn. ČVS:XXXXX po predchádzajúcom začatí trestného stíhania podľa § 199 ods. 1 Tr. por. postupom podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX, XXXXX pre prečin sprenevery  podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a)  Tr. zák., ktorého sa mal dopustiť konaním uvedeným vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 24. 01. 2012 k veci uviedol, že  niekedy v lete roku 2010 začal vykonávať zatepľovacie práce na panelovom dome v meste Hamburg v Nemecku spolu s XXXXX, XXXXX, XXXXX z Brezna - Mazorníkova a XXXXX z Čierneho Balogu, pričom uvedené práce vykonávali na základe živností, ktoré si všetci v Nemecku vybavili. Obvinený zároveň uviedol, že túto prácu mu sprostredkoval muž, ktorého poznal pod menom Agim (o ktorom vie len to, že je albánskeho pôvodu ) a vykonávali ju pre spoločnosť XXXXX ( ďalej len „F&B“ ), ktorá bola v podtste subdodávateľom služieb pre ďalšiu spoločnosť B&O, avšak obvinený bližšie nevedel uviesť, ktorá z menovaných spoločností bola investorom stavebných prác. K osobe sprostredkovateľa práce pod menom Agim obvinený v podstate bližšie uviedol len toľko, že v Nemecku vyhľadáva a sprostredkováva prácu pre iné subjekty, za čo dostáva provízie. Ako obvinený ďalej uviedol stavebné práce ukončili niekedy koncom roka 2010 pričom všetci, dostali riadne vyplatené odmeny za vykonanú prácu. Následne obvinený opätovne oslovil sprostredkovateľa práce - osobu vystupujúcu pod menom Agim s požiadavkou,  či nevie o nejakej práci na zimné obdobie, načo mu tento dohodil prácu so sadrokartónom, ktorú mali taktiež vykonávať pre spol. F&B, kde však bol už iný investor. Uvedené práce so sadrokartónom pritom začali vykonávať v decembri roku 2010 a pokračovať s prácami sa malo pokračovať začiatkom roka 2011. 
V ďalšej časti svojej výpovede obvinený uviedol, že pred Vianocami roku 2010 išli domov, pričom chlapom, ktorí boli s ním dal Agim peniaze za práce sadrokartóne, ktoré boli vyplatené len odhadom a zvyšok mal byť vyplatený až po dokončení. Prácu na sadrokartóne, ktorá bola začatá v decembri 2010 dokončil pracovník Schön a Kováčik a týmto dal peniaze za dokončenie práce, ktoré dostal od Agima. Obvinený rovnako tak uviedol, že má vedomosť  o tom, že XXXXX si nárokuje vyplatenie odmeny za prácu v decembri, nakoľko mu to povedal po príchode na Slovensko. Podľa jeho názoru však boli XXXXX vyplatené všetky peniaze za prácu na sadrokartóne za december 2010, tak ako aj XXXXX, ktorý si odmenu za toto obdobie nenárokuje. 
Ako obvinený ďalej uviedol po novom roku 2011 sa s ním telefonicky skontaktoval XXXXX, ktorý ho požiadal o vybavenie práce v zahraničí a následne tento prišiel za ním spolu so svojim bratom XXXXX a XXXXX. Pri tomto stretnutí im obvinený vysvetlil, čo je predmetom vykonávanej práce s tým, že si môžu zarobiť aj 2.500,-€ za mesiac. Obvinený teda dňa 5.1.2011 vycestoval do Hamburgu spolu s XXXXX, pričom bratia Piliarovci išli spolu s XXXXX. Na druhý deň po príchode ich zaviedol na príslušný úrad, kde si bratia Piliarovci a XXXXX vybavili potrebné živnosti. Dňa 7.1.2011 ich obvinení odviedol na stavbu, kde sa začali vykonávať práce na sadrokartóne a zoznámil ich aj so sprostredkovateľom práce  Agimom, ktorého im predstavil ako šéfa s tým, že im bude sprostredkovávať prácu a bude im vyplácať aj odmeny za vykonanú prácu. Následne sa však obvinený s týmito chlapmi  dohodol, že sprostredkovateľ Agim bude vyplácať odmeny jemu a on im bude následne odmeny vyplácať podľa tohto ako rýchlo sa nejaká časť práce zrealizuje, pričom to bolo niekedy za dva týždne a niekedy aj dlhšie, nakoľko všetko záležalo od sprostredkovateľa práce Agima, ktorý vystavoval faktúry za vykonanú prácu investorovi. Obvinený ďalej uviedol, že týmto chlapom dal Agim na podpis stavebnú zmluvu so spoločnosťou F&B, čoho bol obvinený svedkom. Obvinený teda následne spoločne s bratmi Piliarovcami, XXXXX a XXXXX vykonávali určené  práce, pričom pracovali 6 dní do týždňa, približne 9 až 11 hodín denne s tým, že poznámky a kvantite vykonanej práca si značil spoločne s XXXXX do zošita. Tieto poznámky boli následne predložené sprostredkovateľovi práce Agimovi, aby si tieto mohol odkontrolovať s majstrom Denisom ( bližšie túto osobu nepopísal), ktorý pracoval pre investora. Obvinený ďalej uviedol, že Agim následne vystavoval faktúry pre investora, pričom jemu dával Agim zálohy podľa tohto, koľko bolo vykonanej práce s tým, že niekedy mu dal 3.000,-€ a inokedy len 2.000,-€. Takto získané zálohy potom obvinený rozdelil medzi všetkých chlapov a pre seba, pričom chlapom strhol z poskytnutých záloh poplatok za ubytovanie za mesiac január, ktorý bol vo výške 130,-€ mesačne. Ako ďalej obvinený uviedol prvé zálohy od Agima boli veľmi malé, stačili len na živobytie a preto sa mohlo stať, že keď rozdelil celú zálohu od Agima medzi piatich a aj seba, tak táto výška zálohy, nemusela sedieť s výškou odmeny za prácu, ktorá bola vykonaná do doby vyplatenia zálohy, čo mu chlapi aj namietali, ale vysvetlil im, že rozdelil všetky peniaze, ktoré dostal od Agima. Obvinený zároveň predložil listinný dôkaz, ktorý má od XXXXX a jeho brata, kde je presne rozpísané koľko peňazí dostali a koľko majú ešte dostať, pričom  zdôraznil, že za vykonanú prácu si mal každý z nich vystaviť faktúru, nakoľko ale títo chlapi nemali daňové čísla, ktoré sa však nevybavujú, ale prídu poštou na adresu pobytu v Nemecku, ktorú uvedie každý pri vybavení živnosti, nikdy nedostal od Agima zálohy v takej výške, že by pokryli odmeny za vykonanú prácu podľa poznámok, ktoré si robili do zošita. Niekedy sa stalo, že Agim nevyfakturoval celú prácu a preto od neho neobdržal všetky peniaze, alebo mu Agim povedal, že nemá vyplatené všetky peniaze od investora. Agim vystavoval faktúry stále spolu s majstrom Denisom a to podľa projektovej dokumentácie stavby. Obvinený v súvislosti s ich vlastnými poznámkami o vykonanej práci uviedol, že tieto si viedli len pre vlastnú kontrolu, pričom Agim nikdy z tohto zošita pri vystavovaní faktúr nevychádzal. Chlapom však vysvetlil, že keď sa robota ukončí, tak budú mať vyplatené peniaze za všetku odrobenú prácu a keďže si chlapi nevystavovali faktúry,  musel to urobiť on, pričom s Agimom sa dohodol, že vystaví len jednu faktúru a to na konci vykonaných prác. Zároveň bolo obvinenému zo strany Agima vysvetlené, že ak nevystaví faktúru, tak ju vystaví Agim, ale bude to pre nich drahšie, nakoľko by si zaúčtoval aj províziu. Následne teda obvinený po skončení prác vystavil faktúru na sumu 26.007,-€ ( obvinený ju už však nemal  k dispozícii, túto faktúru aj s dokladom o jej úhrade má Agim). Obvinený ďalej uviedol, že  faktúra bola uhradená s prihliadnutím na vyplatené zálohy s tým, že podľa jeho názoru dostali chlapi všetky peniaze za vykonanú prácu, čo zdôvodnil aj tým, že podľa dokladu, ktorý vyhotovil XXXXX vykonali 969 m2 obyčajných stropov, pričom podľa projektovej dokumentácie od Agima  to bolo len 853 m2, čo robí pri konečnom vyúčtovaní rozdiel v sume 1.392,-€. Zároveň obvinený uviedol, že okrem stropov vykonávali práce, ktoré spočívali v oplášťovaní stien, pričom v stavebných zmluvách ani nebola uvedená cena za túto prácu. Obvinený v tejto súvislosti uviedol, že na otázku XXXXX aj jeho oboznámil s tým, že cena za túto prácu, býva rôzna tak od 12 do 16 -,€ avšak podľa jeho vedomostí XXXXX vo svojich poznámkach počítal s tou najvyššou cenou, ktorú im uviedol, teda 16,- Eur, čo však nepredstavovalo skutočnú cenu práce, nakoľko podľa cenníka investora bola odmena za túto prácu vo výške 14,50,-€. Pri vyúčtovaní tejto práce - opláštenie stien sa počítala len suma 25% z ceny 14,50,-€, nakoľko ich len opláštili a konštrukciu nerobili, teda  aj pri tomto vyúčtovaní XXXXX je rozdiel v sume 177,-€. Obvinený rovnako tak poukázal na skutočnosť, že keď od vyfakturovanej sumy 26.007,-€ odpočíta daň vo výške 19%, ktorú musí uhradiť, zostane sumu, ktorá po odrátaní uvedených rozdielov predstavuje sumu vo výške 19.496,67,-€. Po rozdelení tejto sumy medzi piatich to vychádza  3.899,-€ na každého, pričom podľa výpočtov XXXXX mu bola zo záloh vyplatená suma 3.100,-€, jeho bratovi Marekovi a XXXXX a XXXXX bola vyplatená suma vo výške 2.990,-€. XXXXX vo svojich poznámkach taktiež uviedol, že spolu s bratom Marekom a XXXXX nezaplatili  za nájom po 260,-€. XXXXX nezaplatil nájomné za tri mesiace, pričom túto sumu pripočítal k sumám, ktoré dostali ako zálohy. Obvinený zároveň dodal, že XXXXX s bratom Marekom a XXXXX dostali po vykonaní prác pri odchode od Agima po 500,-€,  ktoré im boli vyplatené v Berlíne, čo mu Agim aj telefonicky oznámil. Obvinený rovnako tak poukázal na skutočnosť, že po odchode menovaných chlapov mu prišli nedoplatky za energie za obdobie, keď tam bývali a tieto som musel doplatiť, čo predstavovalo sumu vo výške  približne 620,-€. Záverom svojej výpovede obvinený uviedol, že v súvislosti s vyplácaním odmien za prácu pre uvedené osoby sa nedopustil žiadneho trestného činu a žiadne peniaze nespreneveril, nakoľko všetky peniaze, ktoré obdržal od sprostredkovateľa Agima im vyplatil a to podľa toho, koľko každý urobil (  po odčítaní výdavkov a nákladov).

Svedok poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 04. 02. 2013 k veci uviedol, že niekedy začiatkom januára 2011 mu XXXXX ponúkol prácu v Nemecku a nakoľko XXXXX v tom čase poznal a vedel o ňom, že pracuje v Nemecku začal sa o ponuku zaujímať a  následne spolu so svojim bratom Marekom a XXXXX  XXXXX aj navštívili a to na adrese jeho trvalého bydliska. V tejto súvisloti poškodený uviedol, že XXXXX im vysvetlil, že práca spočíva v montáži sadrokartonových dosiek, ktorú budú vykonávať na základe živnosti, ktorú si musia vybaviť a že môžu zarobiť až 2.500,-€ mesačne. S ponúknutou prácou teda poškodený súhlasil a dňa 5.1.2011 vycestoval spolu s bratom Marekom a XXXXX do mesta Hamburg v Nemecku. Ako svedok ďalej uviedol v tento deň išiel s nimi na druhom aute aj XXXXX a to spolu s XXXXX, ktorý už predtým pre XXXXX pracoval a tiež spolu s XXXXX. Po príchode do krajiny si dňa 6.1.2011 vybavil živnosť spolu s bratom Marekom a dňa 7.1.2011 začali pracovať, pričom všetko ohľadne práce zabezpečoval XXXXX, ktorý ich aj v uvedený deň zaviedol na stavbu, kde ich zoznámil s nejakým mužom pod menom Agim, ktorý bol pôvodom Albánec a tento im dal podpísať nejaké zmluvy, ktoré poškodený predložil k trestnému oznámeniu. Ako poškodený ďalej uviedol na stavbe pracovali 6 dní v týždni s výnimkou neďele s tým, že XXXXX im povedal, že peniaze za vykonanú prácu bude Agim dávať jemu a on im ich bude vyplácať každé dva týždne, pričom poškodený nevedel uviesť z akých peňazí im mal XXXXX vyplácať tieto odmeny. Poškodený ďalej uviedol, že s XXXXX nemali uzatvorenú žiadnu zmluvu, na základe ktorej bol tento povinný im vyplácať odmeny za vykonanú prácu. Poškodený uviedol, že po prvých dvoch týždňoch mal XXXXX vyplatiť  každému približne 1.500,-€, pričom im dal len zálohu vo výške 300,-€ s tým, že mu Agim nedal všetky peniaze. Takto sa to opakovalo každé dva týždne, pričom prestali mať trpezlivosť a prácu chceli ukončiť, načo im však XXXXX povedal, že ak prácu ukončia a odídu, tak peniaze nikdy neuvidia a tak sa rozhodli prácu riadne ukončiť, čo aj urobili niekedy koncom apríla 2011, kedy žiadali od XXXXX vyplatiť všetky peniaze za vykonanú prácu. XXXXX im povedal, že Agim má problémy s faktúrami a všetky peniaze im dá keď príde za nimi na Slovensko, pričom poškodený od XXXXX vie, že tento vystavil Agimovi len jednu faktúru a to na konci vykonaných prác.  Poškodený taktiež uviedol, že z SMS správy od XXXXX vie, že vyfakturovaná suma za celú prácu bola vo výške približne 26.000,-€, pričom z tejto sumy si mal XXXXX odpočítať daň vo výške 19% a následne mala byť rozpočítaná medzi piatich pracovníkov. Poškodený tiež uviedol, že faktúry riadne  nevystavoval preto, lebo XXXXX, ktorý jediný vedel po nemecky, nemal nikdy čas ísť s nimi na nejaký úrad, kde by si vybavili oprávnenie na vystavovanie faktúr. Svedok rovnkao tak uviedol, že vykonanú prácu kontroloval majster Denis, ktorý bol Nemec a mal na starosti sadrokartóny na celej stavbe s týžm, že XXXXX pracoval s nimi a bol prítomný pri každej kontrole. Ako svedok ďalej uviedol po vykonaní prác odcestoval domov spolu s bratom Marekom a XXXXX, pričom na ceste domov sa zastavili v Berlíne, kde dal Agim každému ešte po 500,-€. Po príchode XXXXX na Slovensko sa s ním poškodení osobne skontaktovali, pričom im XXXXX uviedol, že mu Agim nedal všetky peniaze a preto im nemá z čoho vyplatiť odmenu za vykonanú prácu. V tejto súvisloti poškodený uviedol, že prostredníctvom svojhoho kamaráta, ktorý vedel po nemecky osobne zavolal Agimovi do Nemecka, od ktorého sa dozvedeli, že XXXXX dostal za vykonanú prácu všetky peniaze, ktoré im mal vyplatiť.  Záverom svojej výpovede poškodený uviedol, že po tom ako nedostali všetky peniaze za vykonanú prácu sa po porade s bratom Marekom, XXXXX, XXXXX a XXXXX, rozhodol podať trestné oznámenie, nakoľko podľa jeho názoru mal XXXXX vyplatené všetky peniaze za vykonanú prácu a tieto im nedal v plnej výške a časť použil pre vlastnú potrebu. Poškodený k veci dodal, že o vykonanej práci si viedol poznámky, ktoré sú jediným dôkazom o tom, koľko práce v skutočnosti vykonali, koľko hodín odpracovali, kedy a koľko peňazí im XXXXX vyplatil ako zálohy, pričom tieto poznámky zabudol u obv. XXXXX, keď sa vracali z Nemecka domov ( obv. ich pri výsluchu predložil vyšetrovateľovi PZ).

Svedok  poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 04. 02. 2013 uviedol v podstate rovnkaé skutočností ako jeho brat pošk. XXXXX, keď k veci uviedol, že odmeny za vykonanú prácu im mal XXXXX vyplácať z peňazí, ktoré obdržal od Agima - sprostredkovateľa práce, a to každé dva týždne, tak ako to bolo vzájomne dohodnuté. V tejto súvisloti však poškodený uviedol, že s XXXXX neuzatvoril žiadnu písomnú zmluvu, podľa ktorej by bol XXXXX povinný mu vyplácať odmeny za vykonanú prácu. Zároveň však dodal, že podľa jeho názoru zálohy  za prácu neboli nikdy zo strany XXXXX vyplatené v takej výške, ktorá by zodpovedala za vykonanú prácu za dva týždne. Poškodený ďalej uviedol, že ani on  nevystavoval faktúry nevystavoval zadávateľovi práce, nakoľko nemal pridelené daňové číslo, má však vedomosť  otom, že XXXXX vystavil len jednu faktúru za celkový objem vykonaných prác a to sprostredkovateľovi práce Agimovi. Ako svedok ďalej uviedol po tom ako sa vrátili z Nemecka domov, bol s bratom Ľubomírom opäť pracovať v Nemecku, kde pracovali pre iného zamestnávateľa, ktorému povedali o uvedenom probléme, pričom tento sa telefonicky spojil s Agimom, ktorý v telefonáte potvrdil, že XXXXX vyplatil všetky peniaze za vykonanú prácu a nemá problém to zdokladovať. Po predložení listinných dôkazov, ktoré predložil k výsluchu obvinený XXXXX uviedol, že po ukončení prác si všetko riadne vyúčtovali a jeho brat XXXXX vypracoval k ich činnosti aj poznámky, aby XXXXX vedel koľko im dlhuje. Zároveň svedok potvrdil, že suma uvedená v predmetných poznámkach pri jeho mene vo výške 3.100,-€, môže byť sumou, ktorú som skutočne dostal ako zálohy za celé obdobie.

Poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 04. 02. 2013 k veci uviedol, že že prvýkrát mu XXXXX vybavil prácu v Nemecku v auguste roku 2010, kedy pracoval pre Albánca pod menom Agim a jednalo sa o zatepľovacie práce. Následne v decembri 2010 mu vybavil XXXXX cez Agima ďalšiu prácu, ktorá spočívala v montáži sadrokartónových dosiek s tým, že po začatí prác sa vrátili na Vianočné sviatky roku 2010 domov a v januári roku 2011 mali v tejto práci pokračovať. Ako svedok ďalej uviedol za prácu na sadrokartóne, ktorú vykonal s XXXXX, XXXXX, XXXXX a s XXXXX v mesiaci December 2010, im Agim vyplatil sumu vo výške 5.500,-€, ktorú si rozdelili. Po novom roku túto začatú prácu na sadrokartóne dokončil Kováčik so Schönom, ktorí už od nového roku robili samostatne a on s bratmi Piliarovcami a XXXXX začali robiť nové práce na sadrokartóne. V tejto súvisloti svedok uviedol, že za touto ďalšou prácou vycestoval dňa 5.1.2011 spolu s bratmi Piliarovci a XXXXX do Hamburgu, pričom po príchode do Hamburgu si bratia Piliarovci a XXXXX vybavili živnosť, pričom on už mal živnosť vybavenú predtým. Svedok rovnako tak uviedol, že XXXXX im za túto prácu sľúbil odmenu vo výške 2.500,-€ mesačne, pričom odmenu za túto prácu, ktorú vykonávali 6 dní v týždni, dostával zálohu od Agima len XXXXX, ktorý im ju mal vyplácať každé dva týždne s tým, že kontrolu vykonanej práce vykonával XXXXX a tento odovzdával všetky podklady Agimovi. Poškodený ďalej uviedol, že bol svedkom toho ako Agim vypláca XXXXX peniaze za vykonanú prácu ( neuviedol koľko), pričom každé dva týždne im však XXXXX vyplácal len zálohy vo výške od 200,-€ do 300,-€, nie však všetky peniaze, ktoré mali dostať za odrobené dva týždne. Vzhľadom na túto skutopčnosť začali na XXXXX tlačiť, aby im zaplatil celú sumu za vykonanú prácu, pričom obvinený sa bránil tým, že mu Agim nedal všetky peniaze. Ako svedok ďalej uviedol na základe týchto skúseností chceli začatú prácu chceli ukončiť v prípade, ak im XXXXX nevyplatí dlžné peniaze, pričom im XXXXX povedal, že ak odídu tak nedostanú zaplatené vôbec. Koncom apríla 2011 teda ukončili prácu, avšak všetky peniaze za vykonanú prácu od XXXXX nikdy nedostali. Svedok uviedol, že faktúry za vykonanú prácu nevystavoval, nakoľko nemal pridelené daňové číslo, pričom zároveň uviedol, že neskôr sa dozvedeli, že Agim vyplatil XXXXX všetky peniaze za  prácu ( sumu opäť neuviedol), ktorú riadne vykonali. Poškodený ďalej uviedol, že po ukončení prác bratia Piliarovci spolu s XXXXX odišli domov, pričom on musel ostať, nakoľko nemal peniaze na cestu domov, pričom po asi dvoch týždňoch požičal Agim XXXXX peniaze a odcestovali spoločne domov. V tejto súvisloti svedok uviedol, že po ceste domov mu XXXXX povedal, že sa vráti do Nemecka za Agimom a vyplatí im všetky dlžné peniaze, čo sa však nestalo.  XXXXX si preto aj doklady ohľadne tejto práce nechal v Nemecku, nakoľko sa tam chcel vrátiť. Po predložení listinných dôkazov, ktoré predložil k výsluchu obvinený XXXXX svedok uviedol, že ich vyhotovil XXXXX spoločne so Šolom pred odchodom a po ukončení všetkých prác s tým, že suma uvedená pri jeho mene vo výške 2.990,-€, sa môže zhodovať s peniazmi, ktoré od XXXXX dostal ako zálohy za celé obdobie.  Svedok záverom svojej výpovede uviedol, že tieto papiere videl každý zo zainteresovaných osôb a každý s ich obsahom súhlasil.

Svedok poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 04. 02. 2013 k veci uviedol, že dňa 4.8.2010 vycestoval spoločne s  XXXXX a XXXXX do Nemecka za prácou, ktorá spočívala v zatepľovaní budovy s tým, že túto prácu im vybavil XXXXX cez sprostredkovateľa albánskej národnosti menom Agim. Ako svedok ďalej uviedol práca bola riadne ukončená v novembri 2010 a v decembri 2010 vybavil XXXXX opätovne cez Agima novú prácu, ktorá spočívala v montáži sadrokartonových dosiek, pričom túto prácu vykonával do Vianoc 2010, kedy odišli domov a v tejto práci sa malo pokračovať v januári roku 2011. V tejto súvisloti poškodený uviedol, že za prácu vykonanú na sadrokartóne v mesiaci december 2010 dostal od Agima vyplatenú odmenu vo výške 1.300,-€. Ako poškodený ďalej uviedol pred odchodom do Nemecka, začiatkom januára 2010, mu XXXXX povedal, že on už nemusí ísť a tak následne žiadal o XXXXX doplatiť odmenu za prácu, ktorú vykonal už v mesiaci december 2010, čo činilo sumu približne 650,-€, presne ju však vyčísliť nevedel. XXXXX mu na to uviedol, že mu peniaze za vykonanú prácu dá po tom, ako sa práca na sadrokartóne ukončí, avšak do súčasnej doby mu ich nedal. Poškodený záverom svojej výpovede uviedol, že podľa jeho názoru odmenu za vykonanú prácu mu XXXXX nevyplatil aj napriek tomu, že ich od Agima obdržal a podľa neho ich minul pre vlastnú potrebu, pričom dodal, že sa uspokojí aj so sumou 500,-€.
Svedok poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 14. 02. 2013 k veci uviedol, že niekedy na prelome rokov 2010 a 2011 sa s ním telefonicky spojil XXXXX, ktorý mi ponúkol prácu v Nemecku, pričom mu XXXXX povedal, že prácu vybavil cez svojho známeho XXXXX, ktorého svedok v tom čase nepoznal. Ako svedok ďalej uviedol následne si teda dohodli deň odchodu, čo mohlo  byť asi 5.1.2011, kedy spoločne s XXXXX a jeho bratom Marekom odišli za prácou do Nemecka a spolu s nimi na inom aute, išiel XXXXX spolu s Michalom XXXXX mu k práci povedal toľko, že budú pracovať so sadrokartónom v meste Hamburg v Nemecku a na odmene sa dohodnú na mieste. Na druhý deň po príchode do Hamburgu si spolu s bratmi Piliarovcami vybavil živnosť a XXXXX ich ubytoval v jednom byte a dohodli si nájom vo výške 130,-€ mesačne. Pred vykonávaním prác im XXXXX povedal, že za túto prácu sa berie od 12,- € do19,- € za meter štvorcový, ale že s nimi bude uzatvorená zmluva, kde to bude presne uvedené, pričom  XXXXX im všetkým povedal, že peniaze za vykonanú prácu bude preberať od sprostredkovateľa práce Agima a následne ju rozdelí, podľa toho koľko práce sa vykoná a to každé dva týždne. V súvislosti s touto dohodou svedok uviedol, že sa jednalo o dohodu ústnu s tým, že Agim im dal všetkým podpísať aj nejaké iné zmluvy, ktoré boli v nemčine, pričom v nich malo byť uvedené, že budú dostávať 12,-€ za obyčajný strop a 17,-€ za dvojpláštový strop. Poškodený však k vykonanej práci tiež uviedol, že robili aj priečky, ktoré len opláštili sadrokartónom,  pod ktorý dávali izoláciu, táto práca však nebola uvedená v žiadnej zmluve, nakoľko na tejto práci sa dohodli až neskôr. Práce vykonávali 6 dní v týždni, pričom v sobotu robili kratšie asi len do 14.00 h., pričom o vykonanej práci si viedol poznámky len XXXXX a to do svojho zošita. Svedok ďalej uviedol, že po dvoch týždňoch dali XXXXX uvedené poznámky o vykonanej práci za toto obdobie a XXXXX ich dal následne Agimovi, ktorý mu mal dať peniaze za zatiaľ vykonanú prácu. Svedok tiež uviedol, že práce boli kontrolované aj s majstrom, ktorý sa zrejme volal Denis. Následne nato prišiel XXXXX a dal im nejakú zálohu, pričom svedok nevedel uviesť jej výšku, ale nebola v takej výške, ako mali dostať za prácu za uvedené obdobie dvoch týždňov, čo XXXXX odôvodňoval tým, že mu Agim nedal všetky peniaze. Toto sa podľa svedka opakovalo každé dva týždne, nakoľko nikdy nedostali odmeny v plnej výške, len nejaké zálohy, ktoré boli od 200,-€ do 500,-€, pričom svedok uviedol, že raz dostal asi 600,-€. Vzhľadom k týmto skutočnostiam odmietali nastúpiť do práce, pričom svedok uviedol, že on sám  nepracoval asi 3 alebo 4 dni. XXXXX im však potom povedal, že sa stavba musí dokončiť,  inak peniaze nedostanú vôbec. Poškodený ďalej uviedol, že prácu riadne ukončili niekedy v apríly roku 2011, pričom  po ukončení prác prišiel na stavbu Agim aj majster Denis, ktorí prácu skontrolovali a oni ju riadne odovzdali. Nakoľko bolo všetko v poriadku čakali, že im budú vyplatené všetky peniaze, avšak po nejakom čase prišiel za nami XXXXX a oznámil im, že peniaze od Agima nedostal, že to nejaký čas teda potrvá. Následne im pred odchodom XXXXX dal ešte zálohu vo výške asi 300,-€ a povedal, že sa majú cestou zastaviť v Berlíne, kde im Agim dá každému ešte po 500,-€, čo sa aj stalo. Po návrate domov bol XXXXX neustále XXXXX kontaktoval a  požadoval od neho vyplatenie peňazí, ktoré im bol dlžný. Svedok taktiež uviedol, že XXXXX si viedol poznámky o vykonanej práci  vo svojom zošite a podľa jeho názoru mu XXXXX určite dal sumu vo výške približne 3.000,-€, avšak od XXXXX sa dozvedel, že mu XXXXX dlhuje ešte 1.100,-€.  Svedok záverom svojej výpovede taktiež uviedol, že on sám žiadnu faktúru za vykonané práce nevystavoval a nevie, či bola vôbec nejaká vystavená, pričom dodal, že dodnes nevie, či pracoval pre XXXXX alebo pre Agima. Po predložení listinných dôkazov, ktoré predložil k výsluchu obvinený XXXXX svedok uviedol, že tieto videl a súhlasil s tým, čo je v nich uvedené.

Súčasťou spisového materiálu tvorí aj suma listinných dôkazov zabezpečených v rámci vykonaného vyšetrovania a to najmä stavebné zmluvy v nemeckom jazyku spolu s prekladom, ktoré dňa 7.1.2011 uzatvorili XXXXX, XXXXX a XXXXX so spoločnosťou F&B - XXXXX, podklady k živnostenským oprávneniam XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX vydané príslušným úradom v Nemecku a ďalšie listinné materiály, ktoré s predmetnou vecou súvisia. Ostatní poškodení nepredložili žiadne stavebné alebo iné zmluvy a oprávnenia, na základe ktorých vykonávali predmetné práce, i keď všetci zhodne uviedli, že takéto zmluvy a oprávnenie mali. 
Z predmetných listinných dôkazov je však zrejmé len toľko, že vyššie uvedení poškodení podpísali so spoločnosťou F&B - XXXXX so sídlom XXXXX stavebné zmluvy, podľa ktorých mali vykonávať suché stavebné práce v rámci renovácie budovy, za ktoré bola zmluvne dohodnutá odmena vo výške 12,-€/m2 - za jednoducho oplášťovaťovaný strop a 17,-€/m2 - za dvojmo oplášťovať strop, pričom zmluvy sú datované dňa 07. 01. 2011, teda v rovnaký deň ako sa malo začať s predmetnými prácami s tým, že poškodení sú v zmluve uvedený ako  dodávateľ stavebných prác, ktorý práce vykonajú ako živnostníci na základe živnostenského oprávnenia. 
V niektorých ďalších zmluvných ustanoveniach predmetných stavebných zmlúv  napr. v č. 8 - označené ako platby a č. 9 ako režijné náklady  sú upravené niektoré platby, ktoré je povinný znášať dodávateľ, okrem iného dodávateľ prác zaručuje zadávateľovi pri platbe do 10 pracovných dní od splatnosti 3% zľavu zo splátkového, čiastkového alebo konečného vyúčtovania a tiež to, že  zo všetkých nákladov na energia a pod., ktoré použije dodávateľ diela znáša náklady vo výške 1, 5 %, rovnako tak z nákladov na čistenie stavby znáša dodávateľ 0,2 % vyúčtovanej sumy a 0,4 % s celkovej sumy poistenia. (Aj uvedené zmluvné ustanovenia mohli mať vplyv na celkovú výšku odmien pre poškodených ako dodávateľov).
Na základe vyhodnotenia zabezpečených dôkazov jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne a dôkladným posúdením všetkých okolností skutku, je dostatočne odôvodnený záver, že ponuku stavebných prác v Nemecku, spočívajúcich v montáži sadrokartonových dosiek, dostal XXXXX niekedy koncom mesiaca november 2010 a to prostredníctvom osoby Albánskeho pôvodu vystupujúcu pod menom Agim. V týchto prácach bolo začaté v mesiaci december 2010, kedy sa na nich podieľal aj XXXXX a XXXXX. Počas vianočných sviatkov roku 2010 boli tieto práce prerušené a malo sa v nich pokračovať začiatkom roka 2011. V záujme získať prácu v zahraničí oslovil XXXXX XXXXX, ktorý mu následne ponúkol túto prácu, s ktorou XXXXX súhlasil. Dňa 5.1.2011 vycestoval XXXXX spolu s bratom Marekom a XXXXX do Nemecka za uvedenou prácou, pričom spolu s nimi do Nemecka cestoval aj XXXXX s XXXXX. Svedkovi XXXXX už nebola táto práca zo strany XXXXX viac ponúknutá. Stavebné práce vykonávali všetci na základe živnostenských oprávnení, ktoré si vybavili na príslušnom úrade v Nemecku, ako aj na základe stavebných zmlúv, ktoré uzatvorili so spoločnosťou F&B. Podľa uzatvorených stavebných zmlúv bola odmena za vykonanú prácu zmluvne dohodnutá, podľa druhu práce, na sumu 12,-€ za m2 a 17,-€ za m2. Práve na základe týchto stavebných zmlúv bol každý z menovaných oprávnený vystavovať faktúry za vykonanú prácu, čo však v priebehu výkonu stavebných prác nerobili a táto povinnosť ostala na XXXXX, ktorý vystavil jednu faktúru na celý objem vykonaných stavebných prác. 
Pokiaľ by však samotní poškodení priebežne fakturovali objednávateľovi prác spol. F&B odmenu za vykonávané práce, zrejme by došlo aj k riadnemu vyplateniu odmenu za vyfakturované práce a to priamo od zmluvného zadávateľa a v prípade, že by sa tak z nijakého dôvodu nestalo, mohli by si uvedené pohľadávky riadne nárokovať napr. súdnou cestou. Naviac bolo by zrejmé a prehľadné aj to v akom presnom rozsahu im boli predmetné práce uznané a za akú časť skutočne vykonaných prác im bola vyplatená odmena.   Namiesto toho však zrejme z dôvodu časovej tiesne ( nakoľko pridelenie potrebných daňových údajov, na základe ktorých by boli poškodení oprávnení vystavovať faktúry trvá určité dlhšie časové obdobie) došlo medzi poškodenými a obvineným k vzájomnej ústnej dohode, ktorá spočívala v tom, že XXXXX bude preberať odmeny za vykonanú prácu od osoby pod menom Agim a následne ju prerozdelí medzi ostatných a to každé dva týždne. Z predloženého spisového materiálu je však zrejmé len toľko, že XXXXX predkladal Agimovi poznámky o vykonanej práci za určité obdobie, ktoré si spoločne s poškodeným XXXXX viedli, a následne obdržal od Agima ( po jeho vlastnom zvážení, nakoľko nie je preukázané, že Agim vychádzal pri určovaní výšky odmeny výlučne na základe poznámok poškodených) určitú sumu peňazí na zálohy. Takto získané peniaze, ako zálohy, následne XXXXX aj prerozdelil medzi menovaných pracovníkov, avšak podľa poškodených tieto nikdy nepokryli dovtedy vykonaný rozsah práce. Z vykonaného dokazovania však nebolo možné presne ustáliť výšku sumy v akej preberal XXXXX zálohy od osoby sprostredkovateľa pod menom Agim, naviac čiastočne ani samotní poškodení nevedeli uviesť presnú sumu, ktorá im ešte nebola vyplatená. Z dôvodu neexistencie akýchkoľvek hodnoverných podkladov nemožno spoľahlivo zistiť a preukázať  v akej výške Agim skutočne uznal a následne vyplatil poškodeným odmenu za vykonanú prácu. Túto skutočnosť by síce mohla objasniť samotná osoba údajného sprostredkovateľa práce vystupujúca pod menom Agim, avšak túto osobu sa nepodarilo v priebehu vyšetrovania bližšie stotožniť ( nie je zrejmé, či sa jedná o meno, alebo prezývku ), taktiež nie je zrejmé postavenie tejto osoby v súvislosti s vykonávanými prácami pre  spoločnosť F&B, keďže na základe zmluvného vzťahu mali byť peniaze vyplácané priamo od zadávateľa prác.  Identifikácia osoby údajného sprostredkovateľa by si však vyžadovala neprimerane náročné a časovo zdĺhavé zisťovanie s nejasným výsledkom, ktoré nemá pre trestné konanie žiadny konkrétny význam. 

V súvislosti s rozhodnutím v danej veci považujem za rozhodujúcu najmä neexistenciu hodnoverných podkladov, na základe ktorých by bolo možné celú vec náležite objasniť a vyvodiť tak aj prípadnú trestno - právnu zodpovednosť voči konkrétnej osobe,  naviac daná vec má už od počiatku skôr občiansko - právny charakter ( resp. obchodno - právny).  Už samotnému vzniku nároku na odmenu  zo strany poškodených ako živnostníkov predchádzalo uzatvorenie stavebných zmlúv, ktoré možno považovať aj z občiansko, resp. obchodno  - právneho pohľadu za nejasné zmluvné dojednanie. Táto skutočnosť je daná najmä tým, že v predmetných zmluvách nie sú zrozumiteľne a jasne upravené celkové podmienky vyplácania odmien pre dodávateľov stavebných prác. Z predmetných stavebných zmlúv ako za daného stavu jediných existujúcich právne relevantných dokumentov, ktoré zakladajú určitý zmluvný nárok na odmenu,  nie je totiž zrejmé, akou formou a v akej výške sa odmena vypláca, za aké obdobie, na základe čoho, kto schvaľuje rozsah a kvalitu vykonaných prác, o koľko sa zmenšuje odmena v prípade neuznania rozsahu prác v ich plnej výške a zodpovedajúcej kvalite, teda nie sú zrejmé základné zmluvné dojednania na základe, ktorých by sa dal hodnoverne vyvodiť skutočný nárok poškodených. S istotu možno konštatovať len to, že na základe predmetných stavebných zmlúv mali poškodení ako dodávatelia stavebných prác nárok na určitú odmenu a to zo strany objednávateľa prác spol.  F&B. Skutočnosti, ktoré nad zmluvný rámec týchto zmluvných vzťahov a dojednaní uvádzajú samotní poškodení sa nedajú hodnoverne objasniť a netvoria spoľahlivý základ pre rozhodnutie vo veci ani v rovine občiansko - právnej, o to viac nemôžu byť spoľahlivým podkladom pre vyvodenie prípadnej trestno - právnej zodpovednosti. Ani v občiansko - právnej rovine totiž nepožívajú nepreukázateľné, prípadne nejasné   zmluvné dojednania žiadnu právnu ochranu. 

Čo je však dôležité zo zabezpečených dôkazov (  vrátane všetkých výpovedí poškodených a obvineného) nemožno hodnoverne objasniť a preukázať niekoľko zásadných a rozhodujúcich skutočností.  Prvou skutočnosťou je už vyššie spomínaná skutočnosť, že na základe jediných listinných dôkazov preukazujúcich nárok poškodených ( stavebných zmlúv) nie je možné určiť rozsah skutočne vykonaných a následne aj rozsah prác, ktoré boli zo strany objednávateľa prác uznané a teda nie je možné hodnoverne určiť skutočný nárok poškodených. Poznámky vedené poškodenými netvoria spoľahlivý právny základ ani pre posúdenie nároku poškodených v občiansko -právnom konaní, o to viac ich nemožno považovať za hodnoverný podklad pri výpočte prípadnej škody, ktorá vznikla prípadným nevyplatením časti tejto odmeny ( na účely trestného konania). Naviac ak by aj bolo možné tieto poznámky považovať za hodnoverný dôkaz skutočne vykonanej práce, nie je zrejmé, resp. neexistujú žiadne podklady, na základe ktorých by bolo možné konštatovať v akom rozsahu boli tieto práce uznané ( z hľadiska kvality, časových stropov, náročnosti) vzhľadom na rôzne kritéria stanovenej práce. Ďalej nie je zrejmé ani to, o koľko by sa znížil pomer odmeny práce vzhľadom k prípadným chybám, či vadám práce, pričom je bežnou praxou, že zo strany objednávateľa nebýva uznaný celý rozsah vykonaných prác v plnej výške. Avšak aj v prípade ak by sme prijali premisu, že rozsah týchto prác bol zo strany objednávateľa práce v plnom rozsahu uznaný, na podklade nejasných zmluvných dojednaní nie je možné určiť, čo všetko by sa od priznanej odmeny odpočítalo. Už len zo samotných zmluvných dojednaní upravených v stavebných zmluvách vyplýva ( čl. 8, čl. 9), že od celkovej priznanej odmeny sa odpočítajú určité položky za  energie, či poistenie. No zrejme najotáznejším ostáva samotné zmluvné dojednanie ( ústna dohoda) medzi poškodenými a obv.  XXXXX a to aj v súvislosti s odpočítateľnými položkami, ktoré bol oprávnený obv. XXXXX odpočítať z celkovej sumy, ktorá mu bola poskytnutá zo strany objednávateľa prác, resp. Agima určená ako odmena poškodeným za vykonanú prácu. Zo zistených skutočností je zrejmé, že jednotlivé odpočítateľné položky tvorili napr.  náklady na bývanie ( prenájom, energie atď), sprostredkovanie atd., avšak systém úhrady týchto položiek nie je zmluvne zabezpečený, nie je teda možné hodnoverne preukázať aké položky a v akej výške boli z celkovej sumy odpočítané. Predovšetkým poukazujem na skutočnosť, že nie je možné akýmkoľvek spôsobom vyvrátiť tvrdenie obvineného, že poškodení dostali vyplatenú celú sumu, ktorá mu bola zo strany Agima vyplatená a to po odpočítaní položiek za bývanie a pod. Jednoducho neexistencia presných zmluvných postupov a absencia akýchkoľvek vierohodných podkladov týkajúcich sa odpočítateľných položiek znemožňuje objektivizáciu výslednej sumy, ktorá mala byť poškodeným poskytnutá. 
Ďalšou dôležitou skutočnosťou je neexistencia akéhokoľvek preukázateľného zmluvného vzťahu medzi obvineným XXXXX a poškodenými, ktorý by tvoril spoľahlivý právny podklad preukazujúci aspoň nárok poškodených a povinnosť obvineného vo vzťahu k vyplateniu poskytnutej odmeny. V tejto súvislosti poukazujem na skutočnosť, že ani na základe známych skutočností vyplývajúcich z výpovede svedkov a obvineného  nie je možné hodnoverne zistiť a preukázať ( a to ani v rovine občiansko - právnej ) nárok poškodených na celkovú výšku odmeny, tak aby mohla byť preukázateľne odvodená celá dlžná suma.  Naviac ak by aj bolo preukázané, že obv. XXXXX odpočítal určité náklady na bývanie, resp. iné položky nesprávne, bez zjavne určenej zmluvnej povinnosti by nebolo možné konštatovať ani len porušenie zmluvnej povinnosti, o to viac vyvodenie prípadnej trestno - právnej zodpovednosti za úmyselne spreneverené prostriedky. 
Vyvodenie akéjkoľvek trestno - právnej zodpovednosti voči obv. XXXXX za tejto dôkaznej situácie a to len na základe tvrdení poškodených, že im nevyplatil celú odmenu za skutočne vykonanú prácu považujem za neprijateľné a neprípustné. 
Naviac poukazujem na skutočnosť, že práve poškodení mohli a mali vzniku takejto situácie predísť a tým zabrániť prípadným nezrovnalostiam pri vyplácaní odmeny.  V prvom rade sa mali domáhať a následne uzavrieť s objednávateľom práce také zmluvy, na základe ktorých by boli zrejmé všetky podrobnosti zmluvného vzťahu (aké práce majú presne vykonávať, v akom rozsahu, za akých podmienok im bude vyplatená celá odmena, kto a za akých podmienok rozhoduje o kvalite práce,  v akom časovom období sa bude odmena vyplácať, aké položky sa z celkovej sumy odpočítajú, kto zodpovedá za vyplatenie odmeny a pod.) a v prípade nedodržania zmluvných záväzkov, domáhať sa ich práv priamo u objednávateľa práce, resp. obrátiť sa na príslušný súd.   Mám však za to, že aj v intenciách predmetných stavebných zmlúv nevyužili poškodení všetky svoje zákonné možnosti vo vzťahu k objednávateľovi práce, nakoľko predovšetkým ten zodpovedá za riadne plnenie voči dodávateľovi diela, napokon jediný relevantne preukázaný právny vzťah, z ktorého vyplývajú určité práva a povinnosti vznikol výlučne len medzi spol.  F&B a poškodenými. V danom prípade však podľa tvrdení poškodených od začiatku vzniku zmluvného vzťahu dochádzalo k jeho porušeniam, keď poškodení ako dodávatelia nedostávali svoje platby za vykonanú prácu riadne a včas, t. j. dostávali odmenu len v minimálnej výške a v nepravidelných intervaloch, teda už v tejto dobe sa mali poškodení u objednávateľa prác domáhať riadneho plnenia, resp. nemali pokračovať v jednostrannom zmluvnom plnení. V danom prípade však poškodení aj za takéhoto markantného porušenia zmluvných pravidiel zo strany objednávateľa prác pokračovali v daných prácach a to až do doby, kedy bola situácia vyhrotená takým spôsobom, že odmietali ďalej pracovať. Avšak aj následne ( a to bez toho, aby sa zmluvné plnenie zo strany objednávateľa výrazným spôsobom zlepšilo) napokon dobrovoľne pokračovali v prácach ďalej a je pritom irelevantné, či ich konanie bolo zo strany napr. obvineného motivované prísľubom, že svoje prostriedky dostanú ak vykonajú celú prácu, nakoľko XXXXX nebol v pozícií zmluvného partnera, naviac on sám bol len živnostník pracujúci na stavbe a prípadné riadne plnenie zmluvných povinností nemuselo byť v jeho kompetencií.  Bolo teda výlučne na uvážení poškodených,  aký postup zvolia v prípade zmluvného neplanenia zo strany objednávateľa. Rovnako tak bolo výlučne v moci poškodených od začiatku si všetky právne vzťahy vrátane tých, ktoré upravujú a definujú vyplácanie odmien zabezpečiť tak, aby bolo ich postavenie ako zmluvnej strany zrejmé aj v prípade nedodržania zmluvných podmienok. Poškodení mali od začiatku vedomosť  o tom, že ako živnostníci majú právo fakturovať vykonané práce priamo zadávateľovi prác,  ako jedinému zmluvnému partnerovi,  t. j. spol.  F&B, avšak o túto možnosť sa sami a dobrovoľne pripravili tým, že nepočkali, kým im budú pridelené potrebné daňové a fakturačné čísla a zároveň si nezabezpečili žiadny právne relevantný spôsob, na základe ktorého by im boli odmeny vyplácané mimo priamej fakturácie. Pokiaľ teda poškodení dobrovoľne súhlasili s vyplácaním odmien cez viacero ďalších osôb a to bez akéhokoľvek zmluvného dojednania, sami prebrali zodpovednosť za prípadné zlyhanie v tomto systéme vyplácania odmien. Rovnako tak je potrebné poukázať na skutočnosť, že s týmto postupom poškodení súhlasili bez toho, aby mali vedomosť  o tom na akom právnom základe fungoval vzťah medzi spol. F&B a sprostredkovateľom práce Agimom a následne obv. Šolom. Rovnako tak je sporné, či vôbec existoval nejaký zmluvný vzťah medzi XXXXX a osobou pod menom Agim, resp. spol.  F&B, na základe ktorého XXXXX preberal finančnú hotovosť určenú pre poškodených od Agima a bol povinný ich použiť na určený účel, resp. či osoba sprostredkovateľa Agim tak prípadne konal na základe zmluvného podkladu so spol. F&B . Taktiež nie je zrejmé v akej výške si časť odmeny poškodených nechával sprostredkovateľ práce - Agim ako odmenu za výkon svojej činnosti, avšak dá sa predpokladať, že  tak nerobil bez nároku na odmenu. 
V tejto súvislosti opätovne poukazujem na tú skutočnosť, že podľa jediných existujúcich relevantných dôkazov - stavebných zmlúv bol povinný zabezpečiť riadne vyplácanie odmien zadávateľ stavebných prác, ktorým bola spol. F&B. Ak teda podľa názoru poškodených neboli odmeny za vykonanú prácu vyplatené v dohodnutej výške, mali sa predovšetkým obrátiť na svojho zmluvného partnera, ktorý za riadne vyplácanie odmien zodpovedá.  S poukazom na bod 3 predmetných stavebných zmlúv je zrejmé, že poškodení mali a majú možnosť domáhať sa svojich práv aj prostredníctvom príslušného súdu v Nemecku 
Z vyššie uvedených skutočností je zrejmé, že poškodení nielenže sami zanedbali svoju povinnosť v primeranej miere, v rámci dostupných možností predchádzať  možnému porušeniu ich práv, naviac sa o nápravu sami nepokúsili a túto ponechali na plecia Orgánov činných v trestnom konaní SR,  od ktorých očakávajú, že za nich vyriešia už vo svojej podstate občiansko právny spor a budú pôsobiť ako represívny orgán na osobu obvineného, ktorý im podľa nich nevyplatil celú odmenu. 
Trestné právo je však potrebné považovať za ultima ratio, teda za krajný prostriedok, ktorý má význam predovšetkým celospoločenský, t. j. z hľadiska ochrany základných spoločenských hodnôt. V zásade však nemôže slúžiť ako prostriedok nahradzujúci ochranu práv a právnych záujmov jednotlivca v oblasti súkromnoprávnych vzťahov, kde závisí predovšetkým na individuálnej aktivite jednotlivca, aby si strážil svoje práva, ktorým má súdna moc poskytovať ochranu. Je však neprijateľné, aby túto ochranu aktívne preberali orgány činné v trestnom konaní, ktorých úlohou je ochrana prevažne celospoločenských hodnôt a nie priamo konkrétnych subjektívnych práv jednotlivca, ktoré svojou povahou spočívajú v súkromnoprávnej sfére. Ústavný súd k tomu dodáva, že je v právnom štáte neprípustné, aby prostriedky trestnej represie slúžili k uspokojovaniu subjektívnych práv súkromnoprávnej povahy, ak nie sú splnené všetky predpoklady vzniku trestnoprávnej zodpovednosti, t. j. ak nie sú tu predpoklady celkom nespochybniteľne zistiteľné. Princíp subsidiarity trestnej represie totiž vyžaduje, aby štát uplatňoval prostriedky trestného práva zdržanlivo, t. j. predovšetkým tam, kde iné právne prostriedky zlyhávajú alebo nie sú efektívne. Je preto neprípustné, aby sa poškodení domáhali svojich práv, t. j. riadneho vyplatenia odmeny v plnej výške prostredníctvom Orgánov činných v trestnom konaní SR a požadovali vyplatenie celej odmeny od XXXXX v trestnom konaní, bez akéjkoľvek snahy vec riešiť prostredníctvom príslušného súdu ( či už súdu v SR voči XXXXX, alebo prostredníctvom súdu v Nemecku priamo voči spol. F&B, ktorá zodpovedá za riadne vyplatenie odmeny) a naviac bez akéhokoľvek právne relevantného dôkazu.  V kontexte danej veci by potom práve v prípade súdneho sporu so spol. F&B ako objednávateľom prác,   musela práve menovaná spoločnosť preukázať skutočnosť, že odmenu  ( v konkrétnej výške ) vyplatila prostredníctvom určitého právneho vzťahu nie priamo poškodeným, ale inej osobe, či už osobe sprostredkovateľa Agima, resp. následne XXXXX.  

Podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a) Tr. zák. sa trestného činu sprenevery dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, a spôsobí tak na cudzom majetku väčšiu škodu.

Zverenou vecou ( v zmysle § 130 ods. 3 Tr. zák.) sa pritom rozumie vec vo vlastníctve inej osoby, ktorú má páchateľ na základe zmluvy v oprávnenom užívaní alebo z dôvodov plnenia určitých úloh podľa dispozície jej vlastníka v držbe, so záväzkom použiť ju len na dohodnutý účel alebo za dohodnutých podmienok ju vlastníkovi vrátiť. 

Vzhľadom na uvedené skutočnosti a dôkazný stav je potom po právnej stránke nevyhnutné konštatovať, že konaním obv. XXXXX nebola naplnená prinajmenšom subjektívna stránka trestného činu sprenevery podľa § 213 Tr. zák. a to úmysel páchateľa, nakoľko na základe dostupných dôkazov nie je možné konštatovať, že XXXXX chcel, resp. úmyselne spreneveril prostriedky, ktoré mu boli zverené a určené poškodeným. 

Skutok (alebo určitý skutkový dej, ktorý sa odohral) sa nestáva trestným činom len preto, že ho za trestný čin označí oznamovateľ v podanom trestnom oznámení, resp. poškodený. Oznamovateľ (poškodený) má právo na podanie trestného oznámenia a orgány činné v trestnom konaní majú následne povinnosť sa ním zaoberať a rozhodnúť o ňom, avšak konečné posúdenie, či skutok napĺňa alebo nenapĺňa znaky konkrétnej skutkovej podstaty trestného činu je plne v ich kompetencii. Každý má síce zákonný nárok na to, aby sa jeho podaniami a návrhmi kompetentné orgány zaoberali a aby ich vybavili, avšak nikto nemá nárok na to, aby výsledok tohto vybavenia zodpovedal jeho predstave (primerane aj uznesenie Ústavného súdu SR sp. zn. III ÚS 287/06).
Trestný poriadok totiž neumožňuje začať trestné stíhanie, resp. pokračovať v ňom, ak skutok nie je zrejmý, pričom prípadné svojvoľné vymedzenie skutku zo strany orgánov činných v trestnom konaní by bolo neprípustné a bolo by v rozpore so zásadou zákazu svojvôle pri rozhodovaní príslušných orgánov (t. j. orgán činný v trestnom konaní nemôže najskôr „vytvoriť“ skutkové okolnosti tak, aby zodpovedali určitej právnej kvalifikácii a želaniu oznamovateľa a potom jej prispôsobovať dokazovanie, ale postup musí byť opačný, teda určitá právna kvalifikácia musí sama vyplynúť zo zisteného konkrétneho skutkového stavu).
Je neprípustné, aby poškodení nápravu prípadného porušenia výlučne občiansko -  právneho vzťahu, ktorý mal vzniknúť nezaplatením odmeny za vykonanú prácu v plnej výške na území cudzieho štátu a ktoré porušenie primárne sami spôsobili, resp. mu nezabránili nutnou dávkou opatrnosti, ponechali na pleciach Orgánov činných v trestnom konaní SR, od ktorých požadujú trestno - právny postih údajného sprostredkovateľa, naviac bez predloženia jediného relevantného dôkazu, ktorý by takéto porušenie preukazoval.  

Súčasne XXXXX uvedeným konaním nemohol naplniť ani zákonné znaky skutkovej podstaty trestného činu podvodu podľa § 221 Trestného zákona, nakoľko k vyplácaniu odmien vo väčšej časti dochádzalo a v jeho konaní absentuje prvotný úmysel uviesť niekoho do omylu alebo využiť niekoho omyl. XXXXX nebol ani zamestnávateľom menovaných osôb a teda pri vyplácaní odmien za vykonanú prácu sa nedopustil konania, ktorým by naplnil zákonne znaky skutkovej podstaty trestného činu nevyplatenie mzdy a odstupného podľa  § 214 Trestného zákona. 

.
Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por. prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Z týchto dôvodov som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Juraj Kaniansky
prokurátor