Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 366/12/5505	Liptovský Mikuláš, 14.5.2013
EEČ : 2-39-190-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Zneužívanie právomoci verejného činiteľa podľa § 326 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Podľa § 215 odsek 1 písmeno c Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
ako príslušník Policajného zboru pri výkone hliadkovej služby dňa 18.05.2012 v čase približne od 00.15 hod. do 00.22 hod. pri odpočívadle na križovatke do Uhorskej Vsi, okres XXXXX, pri kontrole totožnosti po tom, čo kontrolovaný XXXXX požiadal prítomných policajtov o odvoz do Liptovského Hrádku, pretože sa inak nemá ako dostať s kamarátom domov, viackrát udrel otvorenou dlaňou pravej ruky a päsťou XXXXX do oblasti tváre, v dôsledku čoho mu spôsobil hematóm pod ľavým okom, 8 mm škrabanec pri vonkajšom kútiku a krvácanie z nosa, pre ktoré bol obmedzený jeho obvyklý spôsob života najmenej na dobu 5 dní

lebo je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ Úradu inšpekčnej služby MV SR v konaní sp. zn. SKIS 199/OISS-V-2012 viedol proti ppráp. XXXXX, príslušníkovi PZ, trestné stíhanie pre prečin zneužívania právomoci verejného činiteľa podľa § 326 ods.1 písm. a/ Trestného zákona pre skutok, že ako príslušník Policajného zboru pri výkone hliadkovej služby dňa 18.05.2012 v čase približne od 00.15 hod. do 00.22 hod. pri odpočívadle na križovatke do Uhorskej Vsi pri kontrole totožnosti bez vážneho dôvodu, po tom, čo kontrolovaný XXXXX požiadal prítomných policajtov o odvoz do Liptovského Hrádku, pretože sa inak nemá ako dostať s kamarátom domov, viackrát udrel otvorenou dlaňou pravej ruky a päsťou XXXXX do oblasti tváre, v dôsledku čoho mu spôsobil hematóm pod  ľavým okom, 8 mm škrabanec pri vonkajšom kútiku a krvácanie z nosa, pre ktoré bol obmedzený jeho obvyklý spôsob života najmenej na dobu 5 dní.
	Po skončení skráteného vyšetrovania mi vyšetrovateľ predložil spis s návrhom zastaviť trestné stíhanie podľa § 215 ods.1 písm. a/ Trestného poriadku.
	Po oboznámení sa s vyšetrovacím spisom som došiel k záveru, že je daný dôvod na zastavenie trestného stíhania,  avšak nie pre dôvod, ako to navrhol vyšetrovateľ.
	Vyšetrovateľ po vznesení obvinenia (16.11.2012) vypočul obvineného XXXXX (23.01.2013), svedka - poškodeného XXXXX (24.01.2013), svedkov  XXXXX (24.01.2013), XXXXX (23.01.2013), XXXXX (23.01.2013), XXXXX (23.01.2013), XXXXX (06.03.2013), XXXXX (18.04.2013), medzi obvineným XXXXX a svedkom XXXXX vykonal konfrontáciu (06.03.2013), do spisu zabezpečil odborné vyjadrenie k stanoveniu doby liečenia a obmedzenia obvyklého spôsobu života poškodeného Hudečeka, ďalej zabezpečil listinné dôkazy - inštruktáže do výkonu hliadkovej služby zo 17.05.2012 a 18.05.2012, ako aj záznamy zo služby zo 17.05. a 18.05.2012, služobné hodnotenia XXXXX a odpis registra trestov.
	Obvinený vo svojej výpovedi uviedol, že v noci dňa 18.05.2012 vykonával hliadkovú službu so svojím kolegom XXXXX, niečo po polnoci boli stálou službou OO PZ XXXXX vyslaní na cestu I/18 v smere na Liptovský Hrádok, kde sa mali pohybovať dve neosvetlené osoby po ceste. Približne 200 - 300 m pred odbočkou na Liptovský Ján si všimol dve osoby, pri nich zastavil, jeho kolega XXXXX stiahol okno, pýtal doklady totožnosti. XXXXX komunikoval z miesta vodiča s týmito osobami - boli to dvaja mladí chlapci približne 19-roční, opýtal sa ich kde idú, odpovedali mu, že nestihli autobus a preto idú domov peši. Obvinený ďalej uviedol, že jeden z kontrolovaných chlapcov doklady totožnosti predložil, následne telefonicky na stálej službe lustroval totožnosť jedného z nich, opýtal sa chlapcov, či potrebujú nejakú pomoc, obaja odpovedali že nie, všimol si, že tieto osoby boli opité, najmä osoba, ktorá sa preukázala dokladom na meno XXXXX -  bol zjavne podnapitý, až padal, ten druhý chlapec ho dvíhal. Vtedy sa pri nich pristavila iná policajná hliadka, od nej sa dozvedel, že tieto osoby už stretli a poznajú ich, obvinený im odpovedal, že je všetko v poriadku, Hudečeka už vylustroval, následne táto hliadka opustila uvedené miesto. V závere svojej výpovede obvinený uviedol, že ani na jednej z osôb nevidel zranenie a k žiadnemu konfliktu medzi ním a týmito osobami nedošlo.
	Obdobne vo svojej výpovedi sa k priebehu vyššie popísaného zákroku vyjadril aj XXXXX, takisto potvrdil, že k žiadnemu konfliktu medzi policajtami a kontrolovanými osobami nedošlo. 
	Svedok - poškodený XXXXX uviedol vo svojej výpovedi, že bol aj so svojím kamarátom Krauskom na koncerte. Po jeho ukončení mal dosť vypité, mal aj výpadky pamäte. Po koncerte chcel ísť s Krauskom na vlak, ale tento zmeškali, nemal pojem o čase, preto šli peši. Domov išli po ceste I/18, mohlo byť okolo polnoci, ako kráčali, tak okoloidúce autá na nich trúbili, aj sa niektoré z áut pristavilo. Jedno auto aj zastalo, vystúpil z neho chlap, čo mal nejakú uniformu alebo maskáčové nohavice, nabliakal do neho a je dosť možné, že ho aj udrel.  Pamätá si aj to, že prišli policajti, ale môže sa mýliť s tým, že ho udrel policajt, pritom ho udrel predchádzajúci muž, čo zastal pred policajtami pri nich. Pamätá si aj na to, že zastalo aj tretie auto, bolo to tiež policajné vozidlo, chceli od nich doklady, policajti sedeli v aute, jeden pýtal doklady a druhý si niečo písal. Nakoľko XXXXX doklady nemal, nadiktoval im údaje, pýtali sa ho, prečo idú peši, či ich mrzí život, keď idú v takom čase po hlavnej ceste peši domov. Jeden policajt vystúpil z auta, chytil ho za ramena za plece, bundu, kričal, ukazoval mu čiaru na ceste a pýtal sa ho, či chce, aby ho niečo zabilo. Čo urobil potom policajt, to nevie, už sa mu to pletie, nepamätá si, má výpadky, vie len to, že potom policajti odišli. Nevie so 100-percentnou istotou povedať, že ho udieral policajt tak, ako to pôvodne (ešte pred vznesením obvinenia) uvádzal.  Mohol si to popliesť s tým človekom z toho auta, čo zastalo ešte skôr pred policajným vozidlom. Svedok ráno, keď vytriezvel, si uvedomil, že má zranenia na tvári, podliatinu pod okom, šiel následne na políciu do Hrádku podať trestné oznámenie, tu mu však povedali, že potrebuje lekárske potvrdenie, preto ešte odišiel k lekárke. Aj tejto uvádzal, že bol napadnutý údajne policajtom, myslel si to len, že bol napadnutý policajtom, avšak nevie to isto, kto ho udrel. Ak vtedy uvádzal, že to bol policajt, tak si to len myslel, nebral to ako priame obvinenie. Ak predtým uvádzal, že to bol policajt, ktorý ho napadol, tak to len preto, že bol vtedy pri skutku pod vplyvom alkoholu a hneď po sebe sa odohrali dve situácie, kedy pri ňom zastalo vozidlo a on si vzhľadom na oblečenie toho muža z prvého vozidla myslel, že ide o policajta. Jemu sa to s odstupom času nejako vyčistilo, rozmýšľal nad tým, nevie s určitosťou povedať, či to bolo tak alebo onak. S hliadkou polície komunikoval, dával im svoje osobné údaje, hovoril im, že si budú dávať pozor, policajti mu vraveli, prečo tak chodia, či majú rozum chodiť hore-dole po ceste opití. Taktiež priznal, že policajtovi povedal, že majú pomáhať a chrániť a pýtal sa ich, či by ho neodviezli, na čo mu policajti odpovedali, že nie sú taxík. Ďalej uviedol, že keď ten muž z prvého vozidla v maskáčoch vystúpil z vozidla, povedal mu podobnú vetu v štýle, že ľudia si majú pomáhať a či ich nemôže odviezť. Taktiež ten muž povedal niečo o taxíku, ale čo, to si už nepamätá. Keď policajná hliadka odišla, tak pokračoval ďalej peši v ceste do Hrádku, cestu si už moc nepamätá, len vie, že si dávali väčší pozor na vozidlá. Už sa pri nich nikto nezastavil, až domov už nemal s nikým žiadny konflikt. K zraneniam uviedol, že utrpel tie zranenia, ako sú uvedené v lekárskej správe, práceneschopný nebol, nakoľko to nebolo nutné, k výške škody spôsobenej mu zraneniami sa nevie vyjadriť.
	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že dňa 18.05.2012 po polnoci šiel spoločne s XXXXX z koncertu z Liptovského Mikuláša, išli peši do Liptovského Hrádku. Na koncerte konzumovali alkohol, pamätá si, že XXXXX mal vypité. Po celý čas kráčali spolu, počas tejto cesty pri nich zastavilo jedno vozidlo, nepamätá si ani typ ani farbu, nakoľko bola tma, nepamätá si, kto to bol. XXXXX stopoval autá, svedok videl ako zastalo auto a z vozidla sa otvorilo okno, nik z vozidla nevystúpil, len nejaký muž povedal XXXXX doslova, či je normálny, lebo stopoval na strede cesty autá. Pokračovali ďalej v ceste, keď o pár minút prišli policajti na policajnom vozidle. Vozidlo zastavilo pri nich, policajti pýtali občianske preukazy. Z vozidla vystúpil vodič, prešiel na ich stranu. XXXXX občiansky preukaz nemal, svedok občiansky preukaz predložil. XXXXX nadiktoval adresu, druhý policajt vzal svedkov občiansky a zapísal si aj Martinove údaje. Policajt, ktorý vystúpil von, sa ich pýtal, prečo si nezavolali taxík, prečo idú peši. Vtedy XXXXX povedal policajtom, či ich neodvezú do Hrádku, ten policajt, ktorý bol von, sa ich opýtal, že či vyzerajú ako taxík. XXXXX na to povedal, že majú pomáhať a chrániť, vtedy ho ten policajt, čo bol von, chytil za odev za plece, pritiahol ho k vozidlu a spýtal sa ho, kde to vidí napísané a potom ho začal fackať. Fackal ho oboma rukami, tých faciek bolo 3-4, boli strednej intenzity. XXXXX sa nebránil, len sa pýtal, čo spravil.  Svedkovi potom policajt, ktorý udieral XXXXX, povedal že má dať na neho pozor a aby šli po kraji. Na to si sadol do vozidla a obaja policajti odišli preč. Svedok ďalej uviedol, že na Martinovi si nevšimol žiadne zranenie počas koncertu či po ňom, XXXXX sa mu ani nesťažoval, žeby mal nejaké zranenia, po incidente s policajtami pokračovali peši do Hrádku, kde sa rozišli a on šiel domov.
	Dňa 06.03.2013 bola vykonaná konfrontácia medzi obvineným XXXXX a XXXXX s cieľom odstrániť rozpory v ich výpovediach, pričom zo zápisnice  z uvedeného úkonu vyplynulo, že svedok Krausko nespoznal obvineného Farbáka a na výzvu vyšetrovateľa, aby opísal opäť udalosť, ktorá je predmetom trestného stíhania,  za prítomnosti obvineného, svedok Krausko uviedol, že šli s Hudečekom peši po ceste do Hrádku, zastavili ich policajti, pýtali sa ich, kde majú reflexné pásky, žiadali občianske preukazy. Potom jeden policajt zbil Martina tak, že mu dal facky tak, že ho oboma rukami asi trikrát strednou intenzitou udrel po tvári na prednú časť ,následne na to policajti odišli. 
Na výzvu vyšetrovateľa, aby opäť svedok uvedené tvrdenie zopakoval obvinenému a díval sa mu priamo do očí, svedok Krausko uviedol, že sa pri nich zastavilo vtedy viac áut, lebo XXXXX (XXXXX) chodil po strede cesty, krátko predtým ako prišla polícia, tiež vystúpil jeden chlap kvôli tomu, že XXXXX išiel po ceste a tak si to mohol aj pomýliť. Na priamu otázku vyšetrovateľa svedkovi, či vie s určitosťou povedať, že facky Martinovi (Hudečekovi) dal policajt vykonávajúci kontrolu, svedok uviedol, že pripúšťa, že  to  mohol byť aj niekto iný, s určitosťou to uviesť nevie, nakoľko toho policajta (s ktorým sa konfrontuje), nepozná. 
	Svedkovia XXXXX a XXXXX, členovia policajnej hliadky, ktorí sa 18.05.2012 zastavili pri hliadke XXXXX - Oravec, vo svojich výpovediach sa zhodne vyjadrili k tomu, že si všimli pri ceste v smere na Liptovský Hrádok dve osoby, ktoré išli po ceste, vtedy pri nich zastali a upozornili ich na to, aby opustili vozovku a pokračovali v ceste po chodníku. Pamätajú si, že jeden z nich mal na hlave vyčesaného kohúta (XXXXX), bol zjavne opitý, keď pri nich zastali, tak sa ich opýtal, či by ho nezviezli do Hýb alebo Východnej, jednoducho tým smerom. Komunikovali s týmto chlapcom asi 20 sekúnd, potom šli ďalej smerom na Hrádok. Plnili si ďalej služobné povinnosti, keď sa vracali späť do Mikuláša asi po pol hodine, tak si pri odbočke na Liptovský Ján všimli policajné vozidlo, ktoré stálo pri nejakých osobách. Zastali pri nich, pýtali sa týchto policajtov, či sa niečo deje. Keď mu odpovedali že nič vážne, tak pokračovali v ceste ďalej. 
	XXXXX Šimko a XXXXX - príslušníci PZ vo svojich výpovediach len opisovali okolnosti výkonu služby hliadky v zložení XXXXX - Oravec. 
	Z lekárskej správy na č.l. 76-77 vyplýva, že dňa 18.05.2012 bol v Zdravotnom stredisku v Liptovskom Hrádku ošetrený XXXXX, boli mu zistené zranenia - hematóm pod ľavým okom a pri vonkajšom kútiku úst škrabanec o dĺžke 8 mm. Podľa lekára ide o ľahké zranenie, ktoré si vyžaduje dĺžku liečenia maximálne 5-7 dní. Z odborného vyjadrenia okrem iného vyplýva aj to, že podľa XXXXX malo dôjsť k zraneniu tak, že ho mal údajne fackovať policajt po tvári. 
	Zo Záznamu zo služby na č.l. 91-92, ktorý spracoval XXXXX k vyššie popísanej udalosti, vyplýva že hliadka (s volacím znakom M203) bola vyslaná stálou službou OO PZ XXXXX na cestu I/18 z Liptovského Mikuláša do Hrádku, kde sa mali po ceste pohybovať dvaja opití neosvetlení chodci. Hliadka uvedené osoby spozorovala cca 200 m pred odbočkou na Uhorskú Ves, vykonala u nich kontrolu  totožnosti. Jednalo sa o osoby XXXXX a XXXXX, ktorí boli pod vplyvom alkoholu a omeškali autobus do miesta svojho bydliska. Na otázku, či im nie je zle, prípadne či im nie je potrebné poskytnúť pomoc akéhokoľvek druhu, uviedli že netreba. Na mieste sa bezprostredne po príchode hliadky pristavila aj hliadka kriminálnej polície, ktorá uviedla, že uvedené osoby pozná. Z dôvodu, že kontrolované osoby odmietli akúkoľvek pomoc, hliadka osobám uviedla, aby si z miesta zavolali taxík, nakoľko sú slabo viditeľní a aby nedošlo k dopravnej nehode. Hliadka uvedenú vec riešila na mieste napomenutím, nakoľko boli v čase OO.22  hod. vyslaní na služobný zákrok na Železničnú stanicu XXXXX. 
	Vyhodnotením dôkaznej situácie som došiel k záveru, že sa nepodarilo získanými dôkazmi spoľahlivo a presvedčivo preukázať konanie XXXXX, pre ktoré je trestne stíhaný. Je zrejmé, že ako svedok XXXXX, tak aj svedok Krausko sa v podstatných okolnostiach odchýlili od svojich  pôvodných výpovedí ešte pred vznesením obvinenia a v prípade XXXXX aj svojej výpovede už urobenej po vznesení obvinenia, keď obaja odmietli svoje pôvodné tvrdenie o tom, že XXXXX mal napadnúť policajt XXXXX. V rámci skráteného vyšetrovania sa nepodarilo produkovať ďalší iný presvedčivý dôkaz, ktorý by preukazoval skutok, pre ktorý je XXXXX trestne stíhaný a ktorý by odôvodnil podanie obžaloby. Naopak,  z takto ustálenej dôkaznej situácie je založená nepochybnosť o tom, že skutku, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, sa nedopustil XXXXX.
	Na rozdiel od návrhu vyšetrovateľa zastávam názor, že nie je daný dôvod na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods.1 písm. a/ Trestného poriadku, ale je založený zastavujúci dôvod podľa § 215 ods.1 písm. c/ Trestného poriadku.
	Podľa § 215 ods.1 písm. a/ Trestného  poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie ak je nepochybné, že sa skutok nestal.
	Podľa § 215 ods.1 písm. c/ Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je nepochybné, že skutok nespáchal obvinený.
	Z výpovedí svedkov Hudečeka a Krauska zhodne vyplýva, že proti XXXXX bol vedený fyzický útok proti jeho telu, v dôsledku ktorého mu boli spôsobené zranenia vyžadujúce pracovnú neschopnosť najmenej na 5 dní.  Okolnosť, že uvedení svedkovia nepotvrdili, že tohto skutku sa dopustil policajt v postavení verejného činiteľa,  len odôvodňuje záver, že ku skutku došlo, avšak mala sa ho dopustiť iná osoba ako tá, proti ktorej bolo pre tento skutok vznesené obvinenie. Z uvedeného dôvodu nie je možné uplatniť v danom prípade zastavujúci dôvod v zmysle písm. a/ ods.1 § 215 Trestného poriadku. Keďže sa skutku, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, nedopustil obvinený XXXXX, ale do úvahy prichádza iná osoba ako možný páchateľ, je v takomto prípade možné uplatniť len zastavujúci dôvod podľa  písm. c/ ods.1 § 215 Trestného poriadku s tým, že trestné stíhanie pre daný skutok ( podľa § 199 ods.1 Trestného poriadku) bude ďalej prebiehať až do konečného rozhodnutia vyšetrovateľa o tomto skutku.
	Na základe uvedených dôvodov som preto trestné stíhanie XXXXX zastavil.
	Týmto rozhodnutím nie je dotknuté právo poškodeného, aby si nárok na náhradu škody uplatnil v občianskom súdnom konaní.  

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Pavel Sochor
prokurátor