Okresná prokuratúra Lučenec 
F. Lehára 12, 984 80 Lučenec 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 522/12/6606	Lučenec, 1.2.2013
EEČ : 2-47-23-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	marenie výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 odsek 1 písmeno c Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 171/2003 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Lučenec
Podľa § 215 odsek 1 písmeno d (§ 9 odsek 1 písmeno a) Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
napriek tomu, že rozsudkom Okresného súdu Žiar nad Hronom sp. zn. 1T/161/2001 zo dňa 20.6.2001, ktorý nadobudol právoplatnosť dňa 20.6.2001 mu bol uložený, okrem iného, trest zákazu činnosti vedenia motorových vozidiel na dobu 2 rokov, 

-	dňa 18.10.2002 o 14.55 hod. bol zastavený a kontrolovaný hliadkou OR PZ, ODI Lučenec v obci Mýtna ako vodič osobného motorového vozidla značky XXXXX, ev. č. XXXXX, ktorá zistila, že nemá pri sebe vodičské oprávnenie,  
-	dňa 1.3.2003 okolo 5.25 hod. vo Vrútkach, okres Martin po požití alkoholických nápojov za stavu najmenej 1,71 promile alkoholu v krvi, viedol osobné motorové vozidlo zn. Škoda Favorit 136L, ev. č. XXXXX so šiestimi spolujazdcami od baru XXXXX smerom do centra, pričom na Ulici XXXXX bol zastavený a kontrolovaný hliadkou dopravnej polície, ktorá po zistení, že je pod vplyvom alkoholu, mu v ďalšej jazde zabránila, 
-	dňa 13.3.2003 od 09.30 hod. do 10.30 hod. viedol osobné motorové vozidlo Škoda Favorit 136L, ev. č. XXXXX z Prievidze od Ul. Košovskej č. 24 od predajne OSP a. s. až po hranicu okresu Prievidza - Turčianske Teplice k Vyšehradnému na odstavnú plochu, 

lebo je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 odsek 1 písmeno a
Odôvodnenie:
V predmetnej veci bolo trestné stíhanie začaté uznesením policajného orgánu OR PZ, ODI Lučenec sp. zn. ČVS-75/2002 zo dňa 28.11.2002. Následne bolo dňa 19.11.2003 vznesené obvinenie XXXXX pre trestný čin marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c) Tr. zákona č. 140/1961 Zb. Dňa 19.1.2004 bola za tento trestný čin na obvineného podaná Okresnému súdu v Lučenci obžaloba, na podklade ktorej Okresný súd v Lučenci rozsudkom sp. zn. 12T 7/04 zo dňa 24.2.2004 v spojení s uznesením Krajského súdu v Banskej Bystrici sp. zn. 3To 100/04 zo dňa 7.4.2004, ktorý nadobudol právoplatnosť dňa 7.4.2004 odsúdil XXXXX za uvedený trestný čin a uložil mu trest odňatia slobody v trvaní 3 mesiacov nepodmienečne so zaradením pre výkon trestu do II. NVS.

	Krajský súd v Žiline na verejnom zasadnutí konanom 8.3.2006 v trestnej veci proti obžalovanému XXXXX pre trestný čin marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona o jeho odvolaní proti rozsudku Okresného súdu v Martine z 22.2.2005 sp. zn. 13T 69/03 rozhodol, že podľa § 257 písm. b/ Tr. poriadku č. 141/1961 Zb. rozsudok Okresného súdu v Martine sp. zn. 13T 69/03 zrušuje a z dôvodov § 223 ods. 1 Tr. poriadku s poukazom na ustanovenie § 11 ods. 1 písm. f/ Tr. poriadku trestné stíhanie obžalovaného XXXXX zastavuje. Krajský súd svoje rozhodnutie odôvodnil tak, že súd prvého stupňa pri svojom rozhodovaní prehliadol podstatnú okolnosť, ktorá odôvodňuje zastavenie trestného stíhania, v dôsledku čoho jeho rozhodnutie sa dostalo do rozporu so zásadou „ne bis in idem“. Okresný súd totiž prehliadol skutočnosť, že skutok zo dňa 1.3.2004, zo spáchania ktorého uznal obžalovaného XXXXX za vinného, spolu so skutkom spáchaným dňa 18.10.2002, za ktorý bol obžalovaný právoplatne uznaný za vinného rozsudkom Okresného súdu v Lučenci sp. zn. 12T 7/04 zo dňa 24.2.2004, tvoria jeden pokračovací trestný čin. Za skutok spáchaný dňa 18.10.2002 bolo XXXXX vznesené obvinenie až 19.11.2003, preto jeho ďalšie konanie, ktorého sa dopustil dňa 1.3.2003, nemožno posudzovať ako nový skutok. V danom prípade teda trestnému stíhaniu za túto ďalšiu časť pokračovacieho trestného činu bránila prekážka už rozsúdenej veci (§ 11 ods. 1 písm. f/ Tr. poriadku). 

	Okresný súd v Martine vo veci sp. zn. 1T 136/03 na hlavnom pojednávaní dňa 15.11.2006 podľa § 223 ods. 1 Tr. poriadku č. 141/1961 Zb. zastavil trestné stíhanie proti obžalovanému XXXXX, ktorý bol stíhaný za trestný čin marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb., lebo sa skoršie trestné stíhanie proti nemu vedené pre ten istý skutok skončilo rozsudkom Okresného súdu v Lučenci sp. zn. 12T 7/04 zo dňa 24.2.2004 v spojení s uznesením Krajského súdu v Banskej Bystrici sp. zn. 3To 100/04 zo dňa 7.4.2004. Okresný súd, obdobne ako v predchádzajúcom prípade, na hlavnom pojednávaní zistil, že u obžalovaného je daný dôvod na zastavenie trestného stíhania, keďže žalované konanie je len čiastkovým útokom jedného trestného činu marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb., za ktorú už bol právoplatne odsúdený v inom trestnom konaní vedenom na Okresnom súde v Lučenci pod sp. zn. 12T 7/04. Žalovaný čiastkový útok zo dňa 13.3.2003 s čiastkovým útokom vo veci Okresného súdu Lučenec sp. zn. 12T 7/04 a obdobne tak s čiastkovým útokom zo dňa 1.3.2003, za ktorý bol stíhaný vo veci vedenej na Okresnom súde Martin pod sp. zn. 13T 69/03 tvoria jeden pokračovací trestný čin marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. 

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti prokurátor tunajšej prokuratúry dňa 25.5.2006 podal Okresnému súdu v Lučenci podľa § 396 ods. 2 Tr. poriadku návrh na povolenie obnovy konania v trestnej veci vedenej na tomto okresnom súde pod sp. zn. 12T/7/2004 proti odsúdenému XXXXX. Svoj návrh odôvodnil tým, že pri pokračovacom trestnom čine možno obžalovaného stíhať za ďalšiu časť trestnej činnosti, ktorá vyšla medzitým najavo, ale bola spáchaná pred vyhlásením rozsudku súdu prvého stupňa, ktorý sa stal právoplatným a ktorý sa týka inej časti tej istej pokračujúcej trestnej činnosti len pod podmienkou, že právoplatný rozsudok o tejto druhej časti pokračujúcej trestnej činnosti bol zrušený v mimoriadnom opravnom konaní. Okresný súd v Lučenci na verejnom zasadnutí konanom dňa 17.10.2006 uznesením sp. zn. 2Nt 3/2006, ktoré nadobudlo právoplatnosť dňa 11.12.2006, podľa § 394 ods. 1 Tr. poriadku povolil obnovu konania vo veci XXXXX, podľa § 400 ods. 1 Tr. poriadku zrušil rozsudok Okresného súdu v Lučenci sp. zn. 12T 7/04 zo dňa 24.2.2004 a zároveň podľa § 404 ods. 2 Tr. poriadku vyslovil, že sa vec vracia prokurátorovi do prípravného konania. 

Podľa § 400 ods. 1 Tr. poriadku ak vyhovie súd návrhu na povolenie obnovy konania, zruší napadnuté rozhodnutie celkom alebo v časti, v ktorej je návrh dôvodný. Ak zruší čo i len sčasti výrok o vine, zruší vždy súčasne celý výrok o treste, ako aj ďalšie výroky, ktoré majú vo výroku o vine svoj podklad. Zruší aj ďalšie rozhodnutia na zrušené rozhodnutie obsahovo nadväzujúce, ak vzhľadom na zmenu, ku ktorej zrušením došlo, stratili podklad. Z citovaného zákonného ustanovenia i zo znenia jednotlivých súdnych rozhodnutí vyplýva, že je nevyhnutné rozhodnúť o všetkých troch čiastkových útokoch pokračovacieho trestného činu marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku. 
	
Trestného činu marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku sa dopustí ten, kto marí alebo podstatne sťažuje výkon rozhodnutia súdu alebo iného štátneho orgánu tým, že vykonáva činnosť, ktorá mu bola zakázaná, za čo Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinný v čase spáchania skutku umožňoval uložiť trest odňatia slobody až na 6 mesiacov alebo peňažný trest.  	

Podľa ustanovenia § 16 ods. 1 Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, trestnosť činu sa posudzuje podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný; podľa neskoršieho zákona sa posudzuje len vtedy, ak je to pre páchateľa priaznivejšie.

Podľa § 67 ods. 1, písm. d) Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je tri roky pri ostatných trestných činoch (t. z. ak horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody nie je najmenej tri roky). 

Podľa ustanovenia § 67 ods. 2  Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku do premlčacej doby sa nezapočítava
a) doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku,
b) doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine,
c) skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania.

Podľa ustanovenia § 67 ods. 3  Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, premlčanie trestného stíhania sa prerušuje 
a) vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo 
b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.
 
Podľa ustanovenia § 67 ods. 4  Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, prerušením premlčania sa začína nová premlčacia doba. 

Podľa ustanovenia § 2 ods. 1 Tr. zákona č. 300/2005 Z. z. (upravujúceho jeho časovú pôsobnosť), trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný. Ak v čase medzi spáchaním činu a vynesením rozsudku nadobudnú účinnosť viaceré zákony, trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona, ktorý je pre páchateľa priaznivejší.

Podľa § 348 ods. 1 písm. d/ Tr. zákona č. 300/2005 Z. z. prečinu marenia výkonu úradného rozhodnutia sa dopustí ten, kto vykonáva činnosť, na ktorú sa vzťahuje rozhodnutie súdu alebo iného štátneho orgánu o zákaze činnosti, za čo tento zákon umožňuje uložiť trest odňatia slobody až na 2 roky.

 Podľa § 87 ods. 1 písm. e) Tr. zákona č. 300/2005 Z. z., trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je tri roky pri ostatných prečinoch (t. z. ak horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody za prečin nie je najmenej tri roky).

Podľa ustanovenia § 87 ods. 2 Tr. zákona č. 300/2005 Z. z., do premlčacej doby sa nezapočítava
a) doba, po ktorú nebolo možné páchateľa postaviť pred súd pre zákonnú prekážku,
b) doba, po ktorú sa páchateľ zdržiaval v cudzine s úmyslom vyhnúť sa trestnému stíhaniu,
c) skúšobná doba podmienečného zastavenia trestného stíhania,
d) doba, po ktorú bolo dočasne odložené vznesenie obvinenia, alebo
e) doba, po ktorú bolo prerušené trestné stíhanie.
 
Podľa § 87 ods. 3 Tr. zákona č. 300/2005 Z. z., premlčanie trestného stíhania sa prerušuje
a) vznesením obvinenia pre trestný čin, o ktorého premlčanie ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi orgánu činného v trestnom konaní, sudcu pre prípravné konanie alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo
b) ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe úmyselný trestný čin.

Podľa § 87 ods. 4 Tr. zákona č. 300/2005 Z. z., prerušením premlčania sa začína nová premlčacia doba.

Podľa ustanovenia § 437 ods. 4 Tr. zákona č. 300/2005 Z. z., ak došlo k premlčaniu trestného stíhania alebo k premlčaniu výkonu trestu pred účinnosťou tohto zákona podľa doterajších predpisov, ustanovenia o premlčaní trestného stíhania a premlčaní výkonu trestu sa podľa tohto zákona nepoužijú. Premlčacia doba trestného stíhania a premlčacia doba výkonu trestu podľa tohto zákona sa nepovažuje za prerušenú ani vtedy, ak bol do účinnosti tohto zákona spáchaný miernejší trestný čin než ten, o ktorého premlčanie ide.

Podľa článku 7 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd v znení protokolov č. 3, 5 a 8 vyhláseného na základe Oznámenia federálneho ministerstva zahraničných vecí č. 209/1992 Zb. v znení neskorších právnych predpisov (ostatná novela Dohovoru na základe zákona NR SR č. 208/2010 Z. z.), nikoho nemožno odsúdiť za konanie alebo opomenutie, ktoré v čase, keď bolo spáchané, nebolo podľa vnútroštátneho alebo medzinárodného práva trestným činom. Takisto nesmie byť uložený trest prísnejší, než aký bolo možné uložiť v čase spáchania trestného činu.

Podľa čl. 154c ods. 1 Ústavy Slovenskej republiky medzinárodné zmluvy o ľudských právach a základných slobodách, ktoré Slovenská republika ratifikovala a boli vyhlásené spôsobom ustanoveným zákonom pred nadobudnutím účinnosti tohto ústavného zákona, sú súčasťou jej právneho poriadku a majú prednosť pred zákonom, ak zabezpečujú väčší rozsah ústavných práv a slobôd.

Podľa čl. 50 ods. 6 Ústavy Slovenskej republiky č. 460/1992 Zb. v znení neskorších právnych predpisov (ostatnej novely Ústavy vykonanej na základe ústavného zákona č. 356/2011 Z.z.), trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný. Neskorší zákon sa použije, ak je to pre páchateľa priaznivejšie. 

V tejto súvislosti je potrebné uviesť, že vyššie citované znenie § 437 ods. 4  Tr. zákona č. 300/2005 Z. z. a contrario ustanovuje, že príslušné ustanovenia o premlčaní trestného stíhania a premlčaní výkonu trestu podľa tohto zákona sa použijú v prípade, ak nedošlo k premlčaniu trestného stíhania alebo k premlčaniu výkonu trestu pred účinnosťou tohto zákona podľa doterajších predpisov, čím v rozpore so všeobecne právne vžitou zásadou prípustnosti retroaktivity právnej normy iba v prospech páchateľa a naopak jej neprípustnosťou v jeho neprospech a navyše celkom zjavne sa javiac tiež v rozpore s ustanovením vyššie uvedeného  článku 7 ods. 1 Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd rozširuje podmienky trestnej zodpovednosti v neprospech páchateľa, keď v podstate ustanovuje, že na trestné činy spáchané pred účinnosťou uvedeného zákona (do 31.12.2005) sa budú vzťahovať podmienky upravujúce zánik trestnosti v zmysle § 87 ods. 2 Trestného zákona č. 300/2005 Z. z. Podotýkam tiež, že v zmysle ustanovenia čl. 125 ods. 1 písm. a) Ústavy Slovenskej republiky je jediným orgánom oprávneným vysloviť nesúlad zákona s Ústavou Slovenskej republiky, alebo medzinárodnými zmluvami, s ktorými vyslovila súhlas Národná rada Slovenskej republiky a ktoré boli ratifikované a vyhlásené spôsobom ustanoveným zákonom, Ústavný súd Slovenskej republiky, avšak na druhej strane je tiež potrebné prihliadať na už ustálenú judikatúru Ústavného súdu Slovenskej republiky (PL ÚS 15/98) z ktorej vyplýva, že výklad každej právnej normy musí byť konformný s ústavou ako základným zákonom štátu s najvyššou právnou silou, pričom v  prípade, že vec pripúšťa rôzny výklad, orgán aplikujúci právo je v konkrétnej veci povinný uprednostniť ústavne konformný výklad.

Trestnosťou činu sa rozumejú všetky podmienky, od ktorých závisí výrok súdu o vine a treste (napr. okolnosti vylučujúce protiprávnosť, zánik trestnosti a pod.), t.j. určenie, podľa ktorého zákona (v prípade jeho zmien) sa má trestný čin posúdiť. Z toho vyplýva, že toto ustanovenie má na zreteli iba zmeny Trestného zákona v čase od spáchania skutku do času, keď sa o ňom rozhoduje. 

	V zmysle ustálenej judikatúry pri posudzovaní trestnosti činu sa vždy vychádza zo zásady, že páchateľov skutok sa posudzuje podľa toho práva, ktorého použitie je pre páchateľa najpriaznivejšie, pričom vždy a vo všetkých smeroch sa použije, buď len právo platné v čase činu alebo právo neskoršie. Vzhľadom na uvedené nie je možné trestnosť skutku posúdiť čiastočne podľa zákona účinného v čase spáchania skutku a čiastočne podľa zákona účinného v čase rozhodovania o ňom.

	Na základe všetkých vyššie uvedených, na vec sa vzťahujúcich právnych noriem, príslušnej judikatúry a skutkového stavu bolo potrebné určiť, či je v danom prípade na mieste vec posúdiť podľa ustanovení Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, alebo neskoršieho Tr. zákona č. 300/2005 Z. z. Po porovnaní všetkých rozhodných okolností tvoriacich dohromady prvky trestnosti stíhaného skutku, teda porovnaním trestných sadzieb, ktoré je možné uložiť ako trest za spáchaný trestný čin, porovnaním dĺžky premlčacej doby, porovnaním podmienok prerušenia plynutia premlčacej doby a napokon porovnaním  podmienok spočívania plynutia premlčacej doby som vyhodnotil, že pre páchateľa je najpriaznivejší stav, keď sa podmienky trestnosti skutku, pre ktorý mu bolo vznesené obvinenie posúdia podľa ustanovení Tr. zákona účinného v čase jeho spáchania, t. j. podľa ustanovenia § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku. 

Premlčacia doba v danom prípade teda začala plynúť od okamihu, keď došlo k dokonaniu trestného činu, pričom pri pokračovacom trestnom čine je trestný čin dokonaný, keď sa vykonal posledný čiastkový útok. K tomuto útoku došlo dňa 13.3.2003. Následne bolo v danej trestnej veci uznesením policajného orgánu postupom podľa ustanovenia § 163 ods. 1 Tr. poriadku č. 141/1961 Zb. vznesené obvinenie XXXXX pre trestný čin marenia výkonu úradného rozhodnutia podľa § 171 ods. 1 písm. c/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku. V zmysle ustanovenia § 67 ods. 3 písm. a/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, premlčanie trestného stíhania sa týmto dňom, ako aj ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, prerušilo, pričom v zmysle ustanovenia § 67 ods. 4 Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, prerušením premlčania na základe uvedených skutočností, teda vznesením obvinenia ako aj každým jedným po ňom nasledujúcom úkone policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúceho k trestnému stíhaniu páchateľa, začala plynúť nová trojročná premlčacia doba. Preskúmaním registra trestov a všetkých súvisiacich súdnych rozhodnutí týkajúcich sa obvineného bolo zistené, že po vydaní uznesenia Okresného súdu Lučenec o povolení obnovy konania sp. zn. 2Nt/3/2006 zo dňa 17.10.2006 sa obvinený dňa 2.12.2006 dopustil prečinu porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1, 2 písm. a/, b/ Tr. zákona a prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, 2 písm. b/ Tr. zákona, zo spáchania ktorých bol uznaný vinným rozsudkom Okresného súdu v Martine sp. zn. 13T/94/2012 zo dňa 16.10.2012, ktorý nadobudol právoplatnosť toho istého dňa, pričom súd podľa § 44 Tr. zákona upustil od uloženia súhrnného trestu, nakoľko pokladal trest uložený mu skorším rozsudkom Okresného súdu v Leviciach sp. zn. 3T/43/2012 zo dňa 5.6.2012 právoplatným dňa 5.6.2012 vo výmere 12 mesiacov odňatia slobody so stredným stupňom stráženia a iné, na ochranu spoločnosti a nápravu páchateľa za dostatočný. V zmysle ustanovenia § 67 ods. 3 písm. b/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku, premlčanie trestného stíhania sa prerušuje, ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší. Za prečin porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1, 2 písm. a/, b/ Tr. zákona je možné uložiť páchateľovi trest odňatia slobody v trvaní 1 roka až 5 rokov. Za prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, 2 písm. b/ Tr. zákona je možné uložiť páchateľovi trest odňatia slobody v trvaní 1 roka až 5 rokov. Vzhľadom k uvedenému je teda zrejmé, že plynutie premlčacej doby sa prerušilo dňa 2.12.2006, t. j. spáchaním vyššie uvedených trestných činov a týmto dňom začala plynúť nová trojročná premlčacia doba. Keďže počas plynutia tejto novej trojročnej premlčacej doby neboli vykonané žiadne úkony policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúce k trestnému stíhaniu páchateľa (§ 67 ods. 3 písm. a/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku) a tiež páchateľ nespáchal trestný čin nový, na ktorý zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší (§ 67 ods. 3 písm. b/ Tr. zákona č. 140/1961 Zb. účinného v čase spáchania skutku), trestné stíhanie obvineného za skutok uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia bolo premlčané odo dňa 2.12.2009. Z odpisu registra trestov obvineného XXXXX síce vyplýva, že bol súdmi odsúdený i za ďalšiu trestnú činnosť, avšak zo zabezpečených súdnych rozhodnutí jednoznačne vyplýva, že tejto sa dopustil až po 2.12.2009, teda až po uplynutí trojročnej premlčacej doby. Jedná sa o prečin krádeže podľa § 212 ods. 1 Tr. zákona a iné spáchaný dňa 6.12.2010, za ktorý bol odsúdený rozsudkom Okresného súdu Levice sp. zn. 3T/43/2012 zo dňa 5.6.2012 právoplatným dňa 5.6.2012, o prečin krádeže podľa § 212 ods. 2 písm. a/ Tr. zákona spáchaný dňa 13.4.2011, za ktorý bol odsúdený trestným rozkazom Okresného súdu Banská Bystrica sp. zn. 1T/86/2011 zo dňa 31.8.2011 právoplatným dňa 21.10.2011 a o prečin krádeže podľa § 14 ods. 1 k § 212 ods. 2 písm. a/ Tr. zákona spáchaný dňa 27.10.2011, za ktorý bol odsúdený rozsudkom Okresného súdu Liptovský Mikuláš sp. zn. 0T/312/2011 zo dňa 15.2.2012 právoplatným dňa 26.4.2012.  

	Podľa § 215 ods. 1 písm. d/ Tr. poriadku, prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak je trestné stíhanie neprípustné podľa § 9 Tr. poriadku. 

	Podľa § 9 ods. 1 písm. a/ Tr. poriadku, trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté, nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie premlčané. 

Z vyššie uvedených dôvodov som rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Jozef Trizna
prokurátor