Okresná prokuratúra Prievidza 
M. Mišíka 22, 971 34 Prievidza 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 996/11/3307	Prievidza, 3.6.2013
EEČ : 2-27-85-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Podvod podľa § 221 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Prievidza
Podľa § 215 odsek 2 písmeno a Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
v období od 30.10.2011 do 30.11.2011 využíval služby reštauračného a ubytovacieho zariadenia Penziónu XXXXX v Tužine XXXXX hoci nemal dostatok peňazí na úhradu poskytnutých služieb, čím poškodenej XXXXX spôsobil škodu vo výške 1.669,85 eur. 

lebo je trest, ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený

Odôvodnenie:
	Poverený príslušník PZ, Obvodného oddelenia PZ v Nitrianskom Pravne pod ORP-2563/NP-PD-2011 viedol trestné stíhanie proti XXXXX pre prečin podvodu podľa § 221 ods. 1 Tr. zákona, ktorého sa dopustil tým spôsobom, že v období od 30.10.2011 do 30.11.2011 využíval služby reštauračného a ubytovacieho zariadenia Penziónu XXXXX v Tužine XXXXX hoci nemal dostatok peňazí na úhradu poskytnutých služieb, čím poškodenej XXXXX spôsobil škodu vo výške 1.669,85 eur. 

	Obvinený vo svojej výpovedi uviedol, že ubytovacie služby využíval spolu so svojim kamarátom XXXXX, za ktorého sa taktiež zaviazal zaplatiť poškodenej. Najprv uviedol, že spolu s XXXXX mal mať peniaze na úhradu pohľadávky poškodenej z práce pre XXXXX, ktoré mu mali prísť na účet vo VUB Banke, pre ktorého mal mimosúdne vymáhať pohľadávky, no neskôr priznal, že k dohode s XXXXX nedošlo, čím priznal spáchanie skutku. Dňa 2.4.2013 do rúk manžela poškodenej XXXXX úhradil škodu vo výške 1650 eur, o čom predložil aj príjmový pokladničný doklad. 

	Poškodená XXXXX spolu s XXXXX skutok opísali tak ako je uvedený vo výroku uznesenia, pričom XXXXX uviedla, že XXXXX sa zaviazal uhradiť ubytovanie aj za XXXXX. Keď žiadala úhradu služieb, obvinený ich uhradenie sústavne odkladal s tým, že mu ešte nenabehli peniaze za účet v banke za vymáhanie pohľadávok,stále bola poškodená uisťovaná, že má peňazí dosť. XXXXX rovnako uviedol, že momentálne prevzal vedenie penziónu XXXXX, pričom počnúc dňom 22.8.2012 ako to vyplýva so živnostenského registra pod svojim menom ako živnostník vykonáva podnikateľskú činnosť v odbore pohostinská činnosť a výroba hotových jedál  pre výdajne. Dňa 2.4.2013 od obvineného prevzal sumu 1.650 eur čo považuje za úhradu spôsobenej škody, pričom obvinený mu nedlhuje viac žiadnu sumu. Doklad o úhrade založil do účtovníctva svojej firmy. XXXXX uviedla, že s manželom je v rozvodovom konaní, pričom manžel jej žiadne peniaze od XXXXX nedal.

	V čase vzniku pohľadávky, teda splatnosti faktúry k 30.11.2011 boli XXXXX a XXXXX manželmi, teda aj príjem z faktúry mal byť predmetom bezpodielového spoluvlastníctva manželov. Je teda irelevantné či obvinený škodu uhradil do rúk XXXXX alebo XXXXX. Navyše XXXXX toho času sám prevázkuje predmetný penzión kde došlo k spáchaniu skutku čo je doložené aj výpisom zo živnostenského registra, v dôsledku čoho možno vyvodiť záver, že škoda bola uhradená do rúk oprávnenej osoby.

	Podľa správy sociálnej poisťovne bol obvinený XXXXX v období od 24.10.2011 do 4.4.2012 bez pracovného pomeru. Podľa správy z VUB a. s. nemal v tejto banke nikdy zriadený účet.

	Rozsudkom Okresného súdu v Trenčíne 4 T 181/12 zo dňa 9.4.2013, ktorý nadobudol právoplatnosť dňa 9.4.2013 bol obvinený XXXXX odsúdený za prečin podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Tr. zákona, ktorého sa mal dopustiť dňa 19.1.2012 v Trenčíne tým spôsobom, že na základe zmluvy o pôžičke vylákal od XXXXX finančnú hotovosť vo výške 21.400 eur, pričom poškodeného uviedol do omylu v otázke použitia finančných prostriedkov, ktoré mal použiť na nákup medi, čo však neurobil a peniaze použil na nákup nábytku pre seba a pri vylákaní pôžičky poškodenému predložil podklady o vzatí úveru, ktoré však v tom čase neboli bankou schválené, čím XXXXX spôsobil škodu vo výške 21.400 eur, za ktorý mu bol s použitím § 38 ods. 3 Tr. zákona, § 38 ods. 8 Tr. zákona, § 36 písm. l) Tr. zákona uložený trest odňatia slobody na dva roky s podmienečným odkladom na skúšobnú dobu v trvaní dvoch rokov. Súd vzhľadom na prevažujúci pomer poľahčujúcich okolností vychádzal pri ukladaní trestu z trestnej sadzby 1 rok až 44 mesiacov. Ostatné odsúdenia má obvinený zahladené. Obvinený bol v minulosti viackrát postihnutý v priestupkovom konaní, a to za priestupky na úseku dopravy (rýchlosť jazdy, nesprávne parkovanie), čo okresný súd zohľadnil nepriznaním poľahčujúcej okolnosti podľa § 36 písm. j) Tr. zákona, teda že pred spáchaním trestného činu viedol obvinený riadny život.

	Podľa § 122 ods. 10 Tr. zákona sa za pokračovací trestný čin považuje, ak páchateľ pokračoval v páchaní toho istého trestného činu. Trestnosť všetkých čiastkových útokov sa posudzuje ako jeden trestný čin, ak všetky čiastkové útoky toho istého páchateľa spája objektívna súvislosť v čase, spôsobe ich páchania a v predmete útoku, ako aj subjektívna súvislosť, najmä jednotiaci zámer páchateľa spáchať uvedený trestný čin, to neplatí vo vzťahu k čiastkovým útokom spáchaným mimo územia Slovenskej republiky. 

	Prečinu podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Tr. zákona sa dopustí ten, kto na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl, a spôsobí tak na cudzom majetku väčšiu škodu. 

	Podľa § 125 ods. 1 Tr. zákona sa škodou malou rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. 

	Z obsahu spisu je zrejmé, že obvinený v dôsledku nedostatku finančných prostriedkov v snahe zabezpečiť si bývanie najprv uviedol do omylu poškodenú XXXXX, ktorej za ubytovanie a služby v období od 30.10.2011 do 30.11.2011 nezaplatil, pričom následne v úmysle zabezpečiť si finančné prostriedky na nákup nábytku vylákal od poškodeného XXXXX dňa 19.1.2012 sumu 21.400 eur. Týmto konaním obvinený XXXXX (dvoma dielčími útokmi) naplnil znaky jedného trestného činu a to prečinu podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 2 Tr. zákona, čím spôsobil celkovú škodu vo výške 23.069,85 eur. 

	Vzhľadom na skutočnosť, že obvinený XXXXX priznal spáchanie skutku, uhradil dielčím útokom stíhaného trestného činu spôsobenú škodu, skutočnosť, že celková škoda stíhaného prečinu nedosiahla výšku značnej škody (najmenej 26.600 eur), skutočnosť, že odsúdeným dielčím útokom bol potrestaný za skutok, ktorým spôsobil škodu vo výške 21.400 eur, kde je škoda spôsobená skutkom vo vzťahu k XXXXX v podstate marginálnou, nepriznanie poľahčujúcej okolnosti podľa § 36 písm. l) Tr. zákona v dôsledku neoľutovania celej trestnej činnosti by nemalo vplyv na zvýšenie spodnej hranice trestnej sadzby podľa § 38 ods. 4 Tr. zákona, pričom by súd pri ukladaní trestu vychádzal zo základnej trestnej sazby 1 rok až 5 rokov trestu odňatia slobody, možno považovať trest mu uložený rozsudkom Okresného súdu v Trenčíne sp. zn. 4 T 181/12 zo dňa 9.4.2013 vo výmere dvoch rokov s podmienečným odkladom na skúšobnú dobu 2 roky za dostatočný a ďalšie trestné stíhanie za neúčelné a zbytočné. 

	Preto som rozhodol tak ako je uvedené vo výroku tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.) Ak obvinený vyhlási do 3 dní odo dňa doručenia, že na prejednaní veci trvá, bude sa v trestnom stíhaní pokračovať.

JUDr. Michal Bíro
prokurátor