Okresná prokuratúra Bratislava II 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 25 	

Sp. zn. : 1 Pv 711/12/1102	Bratislava II, 28.6.2013
EEČ : 2-9-111-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 313/2011 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava II
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu Bratislava II, Odboru všeobecnej vnútornej správy, 

od presne nezisteného času roku 2001 až do 10.09.2012 v Bratislave na JXXXXX pod vplyvom alkoholu psychicky týral svoju manželku - poškodenú XXXXX, takým spôsobom, že takmer každý deň ju a jej deti ponižoval, vulgárne im nadával a poškodenej sa vyhrážal, že ju dá zaliať do betónu, pričom v priebehu rokov 2001 až 2012 poškodenú viackrát udieral päsťami a strčil do nej tak, že si narazila chrbát o barový pult a v mesiaci september 2012 udrel ich maloletú dcéru XXXXX, nar. XXXXX po chrbte napriek tomu, že vedel, že mala kompresívnu zlomeninu stavcov, 

pretože výsledky prípravného konania ukazujú, že nejde o trestný čin, ale o skutok, ktorý by mohol tento príslušný orgán prejednať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava II viedol pod č.v.s. XXXXX trestné stíhanie XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona na vyššie uvedenom skutkovom základe.

Dňa 31.05.2013 predložil vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava II prokurátorke Okresnej prokuratúry Bratislava II príslušný spisový materiál spolu s návrhom na podanie obžaloby. Preskúmaním predloženého vyšetrovacieho spisu som zistila, že uvedený návrh nie je dôvodný, pretože výsledky vyšetrovania dostatočne neodôvodňujú postavenie obvineného pred súd podľa § 234 ods. 1 Trestného poriadku. Z vyšetrovacieho spisu som avšak zistila, že sú splnené zákonné podmienky na postúpenie uvedenej trestnej veci podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku. 

Dokazovaním vykonaným v priebehu prípravného konania bol preukázaný nasledovný skutkový stav:

Obvinený XXXXX  (ďalej aj ako „obvinený“) (č.l. 15-18) ku skutku uviedol, že si ho nepamätá, pretože väčšinu času bol pod vplyvom alkoholu. Vie, že na svoju manželku XXXXX (ďalej aj ako „poškodená“) kričal, hádal sa s ňou a vyčítal jej neveru, pretože ho podviedla s jeho kamarátom. Problémy v manželstve začali vtedy, keď sa dozvedel o tejto nevere. Poškodenej dal asi dva krát facku a raz ju strčil na gauč. Taktiež jej raz (v roku 2001 - podľa záznamu o preštudovaní vyšetrovacieho spisu) zo srandy povedal, že ju zaleje do betónu. Nikdy sa však poškodenej nevyhrážal zabitím alebo tým, že ju bude mučiť a že jej bude strhávať nechty. Dcéru XXXXX do chrbta neudrel, iba do nej strčil. Dňa 09.09.2012 mal vypité a keď sa poškodená začala do neho starať, tak na dvore hodil fľašu vína o zem. Dcéru XXXXX chytil zozadu za krk, pretože bežala smerom k tým črepinám bez papúč a povedal jej, že nech tam ide a doreže si nohy. Myslel to tak, že keď pôjde bosá zbierať črepiny, tak sa môže dorezať. Dcére XXXXX dal tiež výchovnú facku.

Poškodená XXXXX (ďalej aj ako „poškodená“), v trestnom oznámení a vo výpovedi uskutočnenej pred vznesením obvinenia (č.l. 1-3, 19-29) detailne popísala skutok spôsobom uvedeným vo výroku tohto uznesenia.

Po vznesení obvinenia (č.l. 35-39), (č.l. 146-155) poškodená uviedla, že obvinený od podania trestného oznámenia otočil svoje správanie o 180 stupňov smerom k dobrému. Obvinený sa prihlásil na liečenie do Bratislavy a začal jej pomáhať s domácnosťou, so záhradou a s deťmi. Trestné oznámenie podávala z dôvodu psychickej záťaže, pretože obvinený každý večer pil a neustále ju obťažoval svojimi opileckými rečami. 

K tvrdeniam z trestného oznámenia a z predchádzajúcej výpovedi uviedla, že problémy v manželstve začali v roku 2001, keď obvinený začal vo väčšom množstve piť alkohol. Obvinený jej v roku 2001 nepovedal, že zabije dcéru XXXXX, ale jej zavolal, keď išla vybaviť pozemky do Brezna, že na dcéru XXXXX nemá trpezlivosť a preto má prísť domov, aby jej niečo nespravil. Po tejto udalosti sa jej obvinený mal pod vplyvom alkoholu vyhrážať, že ju dá zaliať do betónu, pričom bol pri tom vysmiaty. Nebála sa, že by tieto vyhrážky uskutočnil, ale mala pocit, že je na ňu nahnevaný a chce ju uraziť. Po toľkých rokoch s určitosťou nevie povedať obsah ostatných vyhrážok. Sotenie do kuchynskej linky objasnila tak, že obvinený do nej narazil, keď okolo nej prechádzal, pretože majú úzku kuchyňu. Fyzicky sa napádali vzájomne - pár krát do seba strčili a nikomu sa nič nestalo. Keď ju udrel, tak mu to vrátila. V roku 2007 odišla na pár dní zo spoločnej domácnosti, po čom obvinený na pár mesiacov prestal piť. V roku 2008 sa počas oslavy s obvineným nezhodli a ten do nej strčil, v dôsledku čoho si narazila chrbát o barový pult. Až do mája alebo júna roku 2012, kedy nastúpila po materskej do roboty, prežívali v manželstve relatívny kľud. Vtedy sa začalo stupňovať v ich domácnosti napätie. Fyzického násilia sa nebála. Vadili jej však opilecké reči, ktoré obvinený viedol každý deň, keď sa opil a kvôli ktorým na obvineného aj podala trestné oznámenia. Keď obvinený pil, tak jej aj ich deťom vulgárne nadával. Nadával im, že sú sprosté, prihoreté, debilné a jej nadával, že je kurva. K poslednému čiastkovému útoku zo dňa 09.09.2012 uviedla, že večer predtým sa obvinený rozhodol, že ide spať na záhradu, pričom po ceste jej viackrát volal, že spadol a že si buchol hlavu. Ráno sa obvinený vrátil domov a znovu pil vonku na terase. Popritom niekomu vyvolával, nadával a sťažoval sa na ňu. Medzitým sa s deťmi balila, pretože chcela odísť k mame do XXXXX Keď pred odchodom boli už veci v aute a tlačila posledné papiere do školy, tak obvinený prišiel dovnútra a začal päsťami búchať po notebooku. Na to sa dcéra XXXXX zľakla a zavolala policajtov, ktorí zobrali obvineného so sebou. V uvedený deň obvinený robil na dvore vínovú fľašu, pričom obvinený mal dcére XXXXX povedať, že nech si na tých črepinách doreže nohy. Deň predtým mal dcéru XXXXX buchnúť po chrbte, to však nevidela.

Obvinený poškodenú mal udrieť 2 krát, prvý kráť v roku 1997 päsťami, pretože mu nešla kúpiť pivo a druhýkrát, keď sa presťahovali do domu, rukou (nevie či päsťou alebo otvorenou dlaňou). Deti zbil asi tak 5 krát za život. Nikdy nevyhľadali lekára a nepotrebovali lekárske ošetrenie. Fyzického násilia sa nebála, keď sa do izby zamkla aj s deťmi, tak len kvôli tomu, aby obvineného nepočula.

Nahrávky, na ktorej sa jej obvinený mal vyhrážať, už nemá k dispozícii, pretože dcére minulý rok ukradli mobilný telefón.

Svedkyňa XXXXX (č.l. 40-41), dcéra obvineného, ku skutku uviedla, že dňa 09.09.2012 volala políciu, pretože sa zľakla, keď obvinený udrel rukou do tlačiarne, ktorú mali v obývačke. K udalosti z januára 2012, ktorú popísala vo svojom prvom výsluchu uskutočnenom pre vznesením obvinenia, uviedla, že obvinený ju počas toho ako utekala chytil za vlasy a potiahol ich, v dôsledku čoho ona o neho zakopla. Obvinený to nespravil naschvál, pričom ju neudrel a ju nič nebolelo.

Keď bol obvinený opitý, tak jej zvykol vulgárne nadávať. Z obvineného avšak nemala strach. Nevidela, že obvinený by v roku 2008 strčil poškodenú do klietky na papagája. Taktiež nebola priamym svedkom toho, že by obvinený nejakým spôsobom napadol poškodenú alebo by sa jej vyhrážal. Obvinený sa jej (XXXXX) nijakým spôsobom nevyhrážal. 

Svedok XXXXX (č.l. 42-43) a svedkyňa XXXXX (č.l. 44-45), rodičia obvineného, ku skutku uviedli, že nemali vedomosť, že obvinený by týral poškodenú, a to ani z počutia od poškodenej alebo od jej detí. Nevedeli ani o konfliktoch medzi obvineným a poškodenou. Vedeli však o tom, že obvinený pil a počas toho, ako mal vypité, tak mu všetko vadilo. Navzájom sa pritom navštevovali asi dva krát do týždňa. Obvinený s poškodenou žili usporiadaným spôsobom života.

Svedok XXXXX (č.l. 46-47) ku skutku uviedol, že priamym svedkom týrania nebol. Poškodená mu avšak rozprávala, že jej obvinený nadával. Raz počul ako obvinený volal poškodenej, nadával jej a povedal, nech sa okamžite vráti, pretože ju zbije. V roku 2008 sa pobil s obvineným. V ten deň k nim prišiel do domu preto, lebo obvinený mal poškodenú strčiť do kuchynskej linky alebo do barového pultu, v dôsledku čoho si poškodená narazila chrbát a mala bolesti.

O obvinenom mal vedomosť, že pije alkohol. Obvineného poznal od malička a poškodenú od roku 1994. S poškodenou mal mimomanželský pomer do mesiaca február 2007, kedy vyšiel najavo a kedy sa prestal stretávať s obvineným. 

Svedkyňa XXXXX (č.l. 49-52), sestra poškodenej, ku skutku uviedla, že nemala vedomosť o tom, že by obvinený mal týrať poškodenú. Vedela iba o manželských hádkach, ktoré boli zapríčinené tým, že obvinený vo väčšom množstve požíval alkohol. Pár krát bola aj svedkom týchto manželských hádok, počas ktorých sa obvinený do poškodenej slovne pustil. Poškodená sa jej o týraní nezdôverila, iba jej povedala, že sa zvyknú hádať. Potom, čo bol obvinený zadržaný, sa zmenil a prestal piť.

Svedkyňa XXXXX (č.l. 54-58), matka poškodenej, ku skutku uviedla, že postrehla, že keď si obvinený vypil, tak rečami útočil na seba a začal sa ľutovať a poškodenej začal vyčítať neveru. Obvinený v takomto stave poškodenú deptal, keď sa učila, tak jej vyčítal, že sa mu nevenuje a neustále jej vyčítal neveru. Voči deťom bol nervózny a kričal po nich. Nemá vedomosť o tom, že by ich bil. Priamym svedkom fyzického napadnutia poškodenej nebola, avšak sprostredkovane od nej vie, že obvinený do nej strčil, čím jej spôsobil modrinu na lýtku pri páde o schodík. Spolužitie obvineného s poškodenou za prvé roky manželstva hodnotí ako dobré, má pocit, že problémy začali vznikať až po zistenej nevere. Obvineného si váži, nemala s ním žiadne konflikty a často jej pomáhal v domácnosti a pri prerábaní bytu. Obvinený sa zlepšil, už nepije, pričom sa začal liečiť zo závislosti.

Svedkyňa XXXXX (č.l. 59-62), sestra poškodenej, ku skutku uviedla, že nemala vedomosť o tom, že by obvinený mal týrať poškodenú, dokým sa jej poškodená nezdôverila. Poškodená jej uviedla, že problémy vo vzťahu nastali vtedy, keď obvinený odhalil jej neveru. Ich vzťah sa zhoršil najmä po psychickej stránke - obvinený pod vplyvom alkoholu poškodenej vulgárne nadával a neustále jej vyčítal neveru a vyháňal ju z domu. Priamym svedkom fyzického napadnutia voči poškodenej a jej deťom nebola. Keď bola na návšteve u obvineného a poškodenej, tak vnímala tlak na psychiku poškodenej a detí, ktoré museli byť svedkom hádok medzi rodičmi. V súčasnosti je ich manželstvo dobré. 

Zo znaleckého posudku znalkyne odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia dospelých a psychológia sexuality XXXXX (č.l. 69-89) na poškodenú vyplýva, že poškodená nemá tendenciu skresľovať, zahmlievať a zatajovať ňou vnímané a následne reprodukované skutočnosti a udalosti. Poškodená nemá tendenciu ku konfabulácii a k nadmernej fantázii. Konanie obvineného mohlo u poškodenej vyvolať zvýšenú pohotovosť k bezmocnosti, stresu a strachu z fyzického a psychického ohrozenia, čo poškodená mohla prežívať ako nadmernú psychickú záťaž. V prežívaní poškodenej sú prítomné pocity sklamania, emočného zmätku, nepohody, zúfalstva, tiesne, neistoty, ohrozenia, ktoré sa podobajú stavom chronickej depresie.

Znalkyňa XXXXX (č.l. 64) vo svojej výpovedi uviedla, že u poškodenej sa nevyexploroval syndróm týranej osoby, pretože poškodená nenapĺňa všetky kritéria tohto syndrómu. Poškodená netrpí postraumatickou stresovou poruchou, hoci niektoré symptómy sú u nej prítomné. 

Zo znaleckého posudku znalkyne odboru psychológia, odvetvie klinické psychológia dospelých a psychológia sexuality, XXXXX (č.l. 92-111) na obvineného vyplýva, že všeobecná vierohodnosť u obvineného je zachovaná, pričom sa u neho nevyexplorovali sklony k fantázii a ku konfabulácii. Z hľadiska špecifickej vierohodnosti je u obvineného tendencia zľahčovať situáciu. Správanie obvineného je zamerané na cieľ, v prípade neúspechu je tu možnosť agresívneho správania.

Zo znaleckého posudku znalkyne z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie psychiatria, XXXXX (č.l. 114-123) vyplýva, že u obvineného bola zistená viacročná, rozvinutá závislosť od alkoholu s osobnostnými zmenami v zmysle jej depravácie. Konzumácia alkoholu má vplyv na správanie alkoholu, ktorý odbrzďuje jeho zábrany, znižuje kritičnosť, narušuje úsudok a potencuje sklony ku konfliktovosti.

Z ostatných dôkazov poukazujem najmä na:
-	úradný záznam (č.l. 134), z ktorého vyplýva, že obvinený nie je držiteľom zbrane, 
-	výpis zo živnostenského registra (č.l. 135), 
-	odpis registra trestov, v ktorom obvinený nemá žiaden záznam,
-	lustráciu v registri priestupkov, podľa ktorej obvinený nemá žiaden záznam,
-	lustráciu v AVÍZE, podľa ktorej obvinený nie je trestne stíhaný v inom trestnom konaní.

Podľa § 8 Trestného zákona trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v Trestnom zákone, ak ten neustanovuje inak.
 
Podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona sa zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby dopustí ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie
a) bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť, 
b) bezdôvodným odopieraním stravy, oddychu alebo spánku alebo odopieraním nevyhnutnej osobnej starostlivosti, ošatenia, hygieny, zdravotnej starostlivosti, bývania, výchovy alebo vzdelávania,
c) nútením k žobrote alebo k opakovanému vykonávaniu činnosti vyžadujúcej jej neúmernú fyzickú záťaž alebo psychickú záťaž vzhľadom na jej vek alebo zdravotný stav alebo spôsobilej poškodiť jej zdravie,
d) vystavovaním vplyvu látok spôsobilých poškodiť jej zdravie, alebo 
e) neodôvodneným obmedzovaním v prístupe k majetku, ktorý má právo užívať.

Podľa základnej zásady uplatňovanej v trestnom práve je za trestný čin považované len také protiprávne konanie, ktoré má všetky znaky niektorého trestného činu upraveného v Trestnom zákone. Medzi tieto typizované znaky, ktoré charakterizujú určité konanie ako trestný čin a odlišujú jednotlivé trestné činy navzájom, patrí subjekt, objekt (zákonom chránený záujem), objektívna stránka trestného činu (konanie páchateľa, trestne relevantný následok a príčinná súvislosť medzi takýmto konaním a následkom) a subjektívna stránka  trestného činu (zavinenie páchateľa).

Na naplnenie objektívnej stránky zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby sa vyžaduje, aby jeho páchateľ niektorým konaním vymedzeným v § 208 ods. 1 písm. a) až e) Trestného zákona týral blízku alebo jemu zverenú osobu a súčasne jej týmto svojim konaním spôsoboval fyzické alebo psychické utrpenie. Týraním v zmysle citovaného ustanovenia sa rozumie len také zlé zaobchádzanie s blízkou alebo zverenou osobou, ktoré je spojené s obzvlášť hrubým a necitlivým správaním a ktoré sa vyznačuje určitou trvalosťou. Týraná osoba musí takéto konanie súčasne pre jeho krutosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťovať ako ťažké príkorie. Následok, ktorým sa rozumie porušenie, alebo ohrozenie záujmu chráneného Trestným zákonom a ktorý je spôsobený konaním, ktoré charakterizuje určitý trestný čin, je tiež obligatórnym znakom objektívnej stránky uvedeného trestného činu. To, či týraná osoba pociťoval určité konanie ako ťažké príkorie môže zhodnotiť iba znalec z odboru psychológia.

Z hľadiska subjektívnej stránky sa vyžaduje úmyselné zavinenie páchateľa, ktoré musí smerovať tak voči konaniu vymedzenému v § 208 Trestného zákona, ako i voči následku, ktorý ním má byť spôsobený, pričom aspoň v najhrubších rysoch musí zahŕňať i príčinný vzťah medzi takýmto konaním a následkom.

Vyhodnotením dôkazov, ktoré boli zabezpečené v prípravnom konaní, a to jednotlivo, ako i v ich vzájomnom súhrne, som dospela k záveru, že zistený skutkový stav neodôvodňuje postavenie obvineného pre súd. Z dôkazov vykonaných a zabezpečených po vznesení obvinenia (z procesne použiteľných dôkazov v konaní pred súdom) vyplynulo, že obvinený pod vplyvom alkoholu poškodenej vulgárne nadával a vyčítal jej neveru. Počas celého spolužitia mal obvinený poškodenú dva krát fyzicky napadnúť, v roku 1997 päsťami, pretože mu nešla kúpiť pivo (uvedený čiastkový útok nie je súčasťou skutku, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie) a druhýkrát v nezistenom čase a nezisteným spôsobom. V roku 2008 mal obvinený sotiť poškodenú do kuchynskej linky. Obvinený sa poškodenej mal tiež vyhrážať zaliatím do betónu v roku 2001. Pri poslednom čiastkovom útoku zo dňa 09.09.2012 mal obvinený opätovne pod vplyvom alkoholu poškodenej vulgárne nadávať, búchať päsťou do notebooku, pričom svojej dcére XXXXX mal povedať, nech si rozreže nohy na črepinách od rozbitej fľaše. Obvinený mal tiež opakovane pod vplyvom alkoholu nadávať poškodenej a ich spoločným deťom. Takto zistený skutkový stav nemožno právne posúdiť ako zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona, ani ako iný trestný čin. Takýto skutkový stav by však mohol napĺňať znaky priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

V prvom rade poukazujem na to, že v čase začatia trestného stíhania, ako i v čase vznesenia obvinenia, boli v uvedenej trestnej veci zadovážené viaceré dôkazy (a to najmä zápisnica o výpovedi poškodenej, zápisnica o výpovedi S.M.I., úradné záznamy), ktoré vo svojom vzájomnom súhrne dostatočne, v rozsahu vymedzenom v § 199 ods. 1 Trestného poriadku a § 206 ods. 1 Trestného poriadku, odôvodňovali záver, že skutok popísaný vo výroku tohto uznesenia, ktorý napĺňal znaky skutkovej podstaty zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona (resp. minimálne znaky skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona), sa stal a spáchal ho obvinený. Za uvedenej dôkaznej situácie bol orgán činný v trestnom konaní oprávnený vzniesť obvinenie  XXXXX pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona na vyššie uvedenom skutkovom základe, ktorým sa obvinenému otvorili zákonné možnosti sa aktívne brániť voči vznesenému obvineniu, a to najmä spochybňovaním zadovážených dôkazov, predkladaním a navrhovaním nových dôkazov, ako i účasťou na vyšetrovacích úkonov.

Po vznesení obvinenia bol vo veci vypočutý obvinený, ktorý sa na spáchanie skutku, ktorý je uvedený vo výroku tohto uznesenia, nepamätal. Obvinený odôvodnil manželské problémy a hádky s poškodenou jej predchádzajúcou neverou. Po vznesení obvinenia bola opätovne, ako osoba blízka, ktorá je oprávnená odoprieť vypovedať podľa § 130 ods. 1 Trestného poriadku, vypočutá poškodená a svedkyňa XXXXX, ktoré popísali skutok rozdielne a zmierňujúco od trestného oznámenia a od predchádzajúcich výpovedi, a to spôsobom vyššie uvedeným. Ostatní vypočutí svedkovia neboli priamymi svedkami verbálnych vyhrážok alebo fyzických napádaní poškodenej, pričom poškodená sa im o uvedenom nezdôverovala. Poškodená a ostatní svedkovia uviedli, že začiatok najzávažnejších manželských problémov medzi obvineným a poškodenou začali práve po zistení nevery poškodenej s obvineného najlepším kamarátom.

Zhodnotením vyššie uvedeného som dospela k právnemu záveru, že skutkový stav vyplývajúci z dôkazov procesne použiteľných pred súdom, o ktoré by mohla byť opretá obžaloba, nenapĺňa znaky skutkovej podstaty zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a) Trestného zákona po objektívnej, ako ani po subjektívnej stránke. Konanie obvineného (sotenie a dve fyzické napadnutia poškodenej, z ktorých jedno ani netvorí súčasť skutku, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, počas 15 rokov, potiahnutie dcéry XXXXX za vlasy a buchnutie dcéry V.I. po chrbte) nemožno hodnotiť ako obzvlášť hrubé a necitlivé, ktoré by sa vyznačovalo určitou trvalosťou. Taktiež vulgárne nadávanie pri manželských hádkach, či vyčítanie nevery v manželstve (ku ktorej preukázateľne došlo) nemožno považovať za psychické týranie, ktoré by naplňovalo znaky skutkovej podstaty uvedeného trestného činu. Podľa vyššie rozpísaného znaleckého posudku, ktorý bol doplnený výpoveďou znalkyne, poškodená takéto konanie nepociťovala ako ťažké príkorie, pričom sa u nej nevyexploroval syndróm týranej osoby a ani netrpela postraumatickou stresovou poruchou, ktorá vzniká u týraných osôb. Podľa judikatúry (R 20/1984) sa pritom týraním rozumie len také zlé zaobchádzanie s blízkou osobou, ktoré je spojené s obzvlášť hrubým a necitlivým správaním a ktoré sa vyznačuje určitou trvalosťou. Týraná osoba musí takéto konanie súčasne pre jeho krutosť, bezohľadnosť alebo bolestivosť pociťovať ako ťažké príkorie.

	Takto objasnený skutkový stav nenapĺňa znaky prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona, ako ani znaky iného trestného činu, pretože obvinený podľa tvrdenia poškodenej u nej vyhrážaním smrťou nevzbudil dôvodnú obavu o jej život. Taktiež poukazujem na to, že ak by čiastkový útok (z roku 2001) napĺňal znaky skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona, tak by takýto trestný čin bol už premlčaný. Vyjadrenie obvineného smerujúce k dcére S.M.I., nech si doreže nohy na rozbitom skle, nemožno považovať za vyhrážanie sa ťažkou ujmou na zdraví. 

Konanie obvineného, ktoré bolo objasnené dôkazmi zabezpečenými a vykonanými po vznesení obvinenia, by mohlo napĺňať znaky skutkovej podstaty priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov. 

Podľa § 214 ods. 1 prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať do 3  dní odo dňa  jeho oznámenia u prokurátora Okresnej prokuratúry Bratislava II. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 214 ods. 4 Trestného poriadku)

JUDr. Zuzana Križanová
prokurátorka