Okresná prokuratúra Nové Mesto nad Váhom 
Hviezdoslavova 36, 915 01 Nové Mesto nad Váhom 	

Sp. zn. : Pv 1104/09/3304	Nové Mesto nad Váhom, 23.8.2013
EEČ : 2-24-41-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Ublíženie na zdraví podľa § 156 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 498/2008 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Nové Mesto nad Váhom
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX

XXXXX dňa 19.03.2009 v byte v XXXXX, po predchádzajúcej slovnej hádke fyzicky napadla poškodeného XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom XXXXX XXXXX a to tak, že vzala do  ruky železnú kovovú sošku o výške cca 30 cm o váhe od 3 do 5 kilogramov a s touto fyzicky  zaútočila na poškodeného tak, že ho udrala do hlavy, pričom poškodený utrpel zranenia, a to pohmoždenie mäkkých tkanív hlavy v ľavej temennej oblasti a v oblasti za pravým uchom s krvným výronom a vegetatívnou symptomatológiou, odrenina kože na temene až v záhlavovej oblasti vľavo, asi 1x0,5 cm, podvrtnutie krčnej chrbtice ľahkého charakteru a dva škrabance na krku vzadu vpravo asi 5 cm dlhé, pohmoždenie s krvným výronom v oblasti ľavého predlaktia, odrenina kože II. prsta pravej ruky,  s dĺžkou práceneschopnosti od 20.03.2009 do 08.04.2009 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Uznesením policajta Okresného riaditeľstva PZ v Trenčíne, oddelenie skráteného vyšetrovania Nové Mesto nad Váhom sp. zn. ORP-3078/3-OSV-TN-2008 zo  dňa 5. 11. 2009 bolo v zmysle § 199 ods. 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie vo veci trestného činu ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona na skutkovom základe, uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia.

	Ďalším uznesením policajta Obvodného oddelenia PZ Nové Mesto nad Váhom sp. zn. ORP-85/NM-NM-2011 zo dňa 9. 3. 2012 bolo v zmysle § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX pre uvedený trestný čin.

	Po skončení skráteného vyšetrovania predložil vyšetrovateľ tunajšej prokuratúre spisový materiál s návrhom na zastavenie trestného stíhania.

	Preskúmaním spisového materiálu som zistila, že návrh policajného orgánu je dôvodný, nakoľko výsledky vykonaného dokazovania odôvodňujú zastavenie trestného stíhania v zmysle § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku, pričom toto dokazovanie bolo vykonané v súlade so zákonom a nie je potrebné ho ďalej doplniť.

	V rámci dokazovania boli vypočutí obvinená XXXXX, poškodený XXXXX, svedok XXXXX a bol vypracovaný znalecký posudok z odboru zdravotníctvo, odvetvie chirurgia a traumatológia, pričom znalec bol za účelom doplnenia písomného posudku tiež dopočutý. Ďalej boli vykonané rekonštrukcia skutku a konfrontácia medzi obvinenou a poškodeným.

	Poškodený XXXXX vypovedal, že sa dňa 19. 3. 2009 v čase asi o 09,00 h s obvinenou hádali v jedálni domu XXXXX pri stole. Následne obvinená chytila stojan so soľničkami a tento rozbila tak, že soľničku hodila o zem. Na to z police vzala kovovú sošku o veľkosti asi 30 cm a váhe asi od 3 kg do 5 kg, túto zobrala do pravej ruky a bez varovania s touto soškou zaútočila smerom na jeho hlavu, a to tak, že sošku držala v pravej ruke a touto smerovala útokom a smerom zvrchu nadol, nie úplne, kolmo ho udrela smerom na hlavu, on nestihol tento úder vystihnúť a kovovou časťou, ktorá sa nachádzala na soške, najťažšou časťou, ho udrela do hlavy, následne jej sošku vykrútil z rúk, na čo ho začala škriabať oboma rukami na jeho krku a rukách.

	Ďalej uvádza, že dňa 19. 3. 2009 išiel na lekárske ošetrenie k MUDr. Dobiášovi, ktorý je neurológ, lebo ho bolela hlava a pociťoval závrate a išiel tiež na chirurgické vyšetrenie k MUDr. Samekovi, ktorý zistil hematóm na jeho hlave. Rana na hlave  mu nekrvácala, iba mokvala, bolela ho hlava, mal na nej opuch a mal závrate.

	Obvinená XXXXX uviedla, že sa s poškodeným v inkriminovanej dobe v dome hádali, ona chcela z domu odísť, no poškodený jej to nechcel dovoliť, bránil jej v tom tak, že sa postavil pred ňu medzi zárubne dverí a sácal do nej rukami tak, že ju odtláčal na fotelku, aby si sadla. Ona mu nijako neublížila, ani ho neudrela so žiadnou soškou, ani nespôsobila škrabance na krku. Po uvedenom incidente si poškodený sám udrel hlavu naschvál o stenu a následne povedal, že obvinenú zničí. Obvinenie jej osoby v predmetnej veci považuje obvinená za vykonštruované a zapadajúce do vyhrážok a následného konania poškodeného, nakoľko sa jej vyhrážal, že ju zničí, čo sa od toho dňa aj deje.

	Svedok XXXXX uviedol, že ho dňa 19. 3. 2009 požiadal poškodený, aby išiel s ním do bytu, ktorý susedí s firmou, v ktorej je svedok zamestnaný a kde sa vtedy nachádzal a povedal mu, že ho manželka XXXXX napadla. Vošiel do bytu a všimol si na zemi rozbité sklo a že poškodený má na hlave zranenie, pričom mu poškodený povedal, že ho XXXXX niečím trafila. Na vlastné oči svedok nevidel, že obvinená fyzicky napadla poškodeného, pred ním, teda v čase, keď tam on bol, mu iba nadávala.

	Zo záverov znaleckého posudku v odbore zdravotníctvo, odvetvie súdne lekárstvo a z písomných lekárskych správ vyplýva, že poškodenému boli zistené zranenia, a to pohmoždenie mäkkých tkanív hlavy v ľavej temennej oblasti a v oblasti za pravým uchom s krvným výronom a vegetatívnou symptomatológiou, odrenina kože na temene až v záhlavovej oblasti vľavo, asi 1x0,5 cm, podvrtnutie krčnej chrbtice ľahkého charakteru a dva škrabance na krku vzadu vpravo asi 5 cm dlhé, pohmoždenie s krvným výronom v oblasti ľavého predlaktia, odrenina kože II. prsta pravej ruky.

	Z medicínskeho hľadiska sa jedná o zranenia ľahké a tieto neviedli k vzniku žiadnych komplikácií, ktoré by sťažili daný zdravotný stav poškodeného. Zranenia poškodeného vznikli jednak priamym pôsobením tvrdého, tupého predmetu, ktorý pôsobil na miesta, kde vznikli známky zranení a jednak prenesením pôsobiacej sily na miesta vzdialené od priameho pôsobenia.

	Násilie smerovalo proti poškodenému viac zozadu z ľavej i pravej strany a vedené bolo do oblasti hlavy - temena, záhlavia, na oblasť ľavého predlaktia a pravú ruku - II. prst. Prenesením pôsobiacej sily bolo vedené i na oblasť krku. Intenzita pôsobiacej sily bola slabá.

	V mechanizme vzniku zranení sa uplatnil úder - údery vedené napr. tvrdým tupým predmetom (znalec nevylučuje ani sošku) do oblasti hlavy - temena až záhlavia. Týmto spôsobom mohlo dôjsť k pohmoždeniam mäkkých tkanív a prípadne aj k  odrenine kože v oblasti temena až záhlavia. Zranenie - škrabance na krku - mohli vzniknúť priamym kontaktom prstov - nechtov ruky s oblasťou krku. Podvrtnutie krčnej chrbtice vzniklo mechanizmom nepriamym prenesením pôsobiacej sily pri nekoordinovanom pohybe hlavy po údere s následným nefyziologickým pohybom v krčnej chrbtici. Zranenie v oblasti ľavého predlaktia vzniklo priamym pôsobením tvrdého tupého predmetu, mohlo sa jednať napr. o úder takéhoto predmetu pri chránení si hlavy a podobne. Odrenina kože II. Prsta pravej ruky vznikla taktiež priamym pôsobením tvrdého tupo-hranatého, prípadne ostrého predmetu - nechtov na prstoch ruky.

	K mechanizmu vzniku zranenia na hlave znalec nevylučuje ako útočiaci predmet ani sošku z kovu, pri slabej intenzite úderu.

	Predmetné zranenie si vyžaduje liečbu približne 2 - 3 týždne, z toho odreniny do 1 týždňa, pričom doba práceneschopnosti, pokiaľ je vystavená, býva zhodná s dobou liečenia.

	Celkovo obmedzenie v bežnom spôsobe života, ktoré pre dané zranenie hlavy vzniká, trvá po dobu liečenia, t. z. približne 2 - 3 týždne. V danom prípade obmedzenie pre zranenie trvalo po dobu približne 2 a pol týždňa.

	V oblasti mobility došlo u poškodeného k obmedzeniu v zmysle fyzickej aktivity, náročnej manuálnej práce. K obmedzeniu v zmysle pohybu a chôdze u poškodeného nedošlo.

	V oblasti komunikácie nedošlo u poškodeného k výraznejšiemu obmedzeniu.

	V kontakte so spoločenským prostredím nedošlo u poškodeného k obmedzeniu. V oblasti nevyhnutných životných hygienických a stravovacích úkonov došlo u poškodeného k obmedzeniu tých úkonov, ktoré boli spojené s fyzickou záťažou, manuálnou prácou.

	Počas liečenia nebol odkázaný na starostlivosť inej osoby, všetky základné životné úkony mohol vykonávať samostatne, bez pomoci inej osoby.

	Zranenie, ktoré poškodený utrpel, postihlo mäkké tkanivá hlavy - tváre a hornej končatiny. Mäkké tkanivá sa hoja ad integrum a trvalé ani funkčné, ani kozmetické následky nezanechávajú.

	Následne bol znalec vypočutý za účelom doplnenia znaleckého posudku, pričom po prezretí videozáznamu z rekonštrukcie skutku uviedol, že u poškodeného podľa zdravotnej dokumentácie boli popisované pomliaždenia mäkkých tkanív hlavy v ľavej temennej oblasti, v oblasti za pravým uchom s odreninou kože v oblasti temena až záhlavia viac vľavo. Tieto zranenia sú topograficky od seba vzdialené a nie je možné, aby k týmto zraneniam došlo pri jednom narazení trebárs do predmetu typu steny. Pričom uvádzam, že každé z týchto zranení svojím charakterom by mohlo vzniknúť týmto mechanizmom, ale muselo by sa jednať o opakované udretia do pravej a následne ľavej strany hlavy.

	Na otázku obhajcu XXXXX, či je možné, že by si uvedené zranenia mohol spôsobiť poškodený sám, znalec uviedol, že to nevie vylúčiť vzhľadom k tomu, že sa jednalo o ľahké formy pomliaždenia a odrenín kože, ktoré za určitých okolností si môže poškodený spôsobiť aj sám.
	
	Podľa § 8 Trestného zákona trestný čin je  protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v Trestnom zákone, ak tento zákon neustanovuje inak.

	Znakmi, uvedenými v Trestnom zákone, sa rozumejú objekt (chránený záujem), objektívna stránka (konanie, príčinná súvislosť a následok), subjekt (páchateľ) a subjektívna stránka (zavinenie a pohnútka).

	Z výsledkov tohto dokazovania vyplýva, že poškodený utrpel horeuvedené zranenia.

	Z hľadiska mechanizmu vzniku týchto zranení však výsledky dokazovania nevyznievajú jednoznačne v rozsahu, potrebnom na ustálenie objektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu, keďže tu stoja proti sebe dve diametrálne odlišné výpovede, a síce, výpoveď poškodeného a výpoveď obvinenej, ako jediných priamych svedkov inkriminovaného incidentu, pričom z objektívneho znaleckého dokazovania vyplýva, že nie je vylúčená ani jedna z verzií, ako zranenia mohol poškodený utrpieť, a síce tak, že mu ich mohla spôsobiť iná osoba úderom predmetnou soškou a poškriabaním, ale i tak, že si ich spôsobil sám, ako uvádza poškodená, úderom hlavy do steny a následným „sebapoškodením“.

	V tejto súvislosti považujem za potrebné uviesť, že samotný poškodený uvádza iba 1 úder soškou do hlavy a poškriabanie na krku, kdežto znalec konštatuje, že zranenia hlavy poškodeného, popísané v zdravotnej dokumentácii, sú od seba topograficky navzájom vzdialené a nie je možné, aby k týmto zraneniam došlo pri jednom narazení. Každé z predmetných zranení hlavy by mohlo vzniknúť narazením do predmetu typu steny, ale muselo by sa jednať o opakované udretia do pravej strany a následne do ľavej strany hlavy.

	Z takéhoto vyjadrenia znalca vyplýva, že aj keby sme pripustili úder predmetnou soškou do hlavy ako jediný mechanizmus vzniku popísaných zranení hlavy u poškodeného, muselo by ísť o viac opakovaných úderov a nie iba 1 úder, ako uvádza poškodený. V tejto časti teda výsledky dokazovania nekorešpondujú s výpoveďou poškodeného.

	Naviac, počas rekonštrukcie skutku poškodený popísal útok sčasti odlišne než vo svojej výpovedi, pričom uviedol, že obvinená chytila do ruky sošku, ktorá bola na poličke, takto (naznačil spôsob) s ňou mávala, ale ešte neurobila nič, on stál oproti nej, sošku mala v ruke dosť dlho a vzhľadom k tomu, že si navzájom hovorili, ju asi niečo naštartovalo a vtedy ho tou soškou udrela po hlave. 

	Z uvedeného vyjadrenia vyplýva, že neišlo o náhly a nečakaný útok, ako uviedol poškodený vo výpovedi.

	Taktiež znalec uviedol, že (pokiaľ ide o zranenia hlavy) násilie smerovalo proti poškodenému viac zozadu z ľavej i pravej strany hlavy, vedené do oblasti hlavy - temena a záhlavia.

	Z popisu inkriminovaného okamihu poškodeným však vyplýva, že mohlo ísť zrejme o útok, smerujúci spredu, keďže poškodený videl, ako obvinená zobrala do ruky sošku, odkiaľ ju zobrala a ako na neho zaútočila.

	Z videozáznamu o rekonštrukcii taktiež vyplýva, že stála obvinená, resp. mala stáť, podľa verzie poškodeného, oproti nemu.

	Nie je teda jednoznačne preukázané, že skutok sa stal tak, ako uvádza poškodený, pričom znalec MUDr. Pamula vyslovil názor, že sa jednalo o ľahké formy pomliaždenín a odrenín kože, ktoré si mohol poškodený za určitých okolností spôsobiť aj sám, čím len nepriamo potvrdil výpoveď obvinenej.

	O ďalšej verzii vzniku zranení z hľadiska zavinenia inou osobou pritom vzhľadom k výpovedi obvineného a poškodenej, že pri incidente okrem nich nikto iný nebol, nie je možné uvažovať.

	Ublížením na zdraví v zmysle Trestného zákona nie je každá porucha zdravia, ale iba taký stav (ochorenie, poranenie), ktorý porušením noprmálnych telesných alebo duševných funkcií sťažuje výkon obvyklých činností alebo má iný vplyv na obvyklý spôsob života poškodeného. Pracovná neschopnosť je síce dôležitým kritériom pri posudzovaní „ublíženia na zdraví“, nie je však kritériom jediným, ani rozhodujúcim. Ďalším kritériom, ktoré je zohľadňované, je obmedzenie poškodeného v bežnom spôsobe života v dôsledku zranení, ktoré utrpel, pričom za ublíženie na zdraví v zmysle § 156 ods. 1 Trestného zákona je považovaná iba taká porucha zdravia, ktorá obmedzuje poškodeného po celú dobu pracovnej neschopnosti, a to minimálne po dobu 7 dní, a síce závažným spôsobom.

	Z hľadiska obmedzenia poškodeného v bežnom spôsobe života neišlo vzhľadom k záverom znalca a tiež vzhľadom k výpovedi poškodeného k obmedzeniam takej intenzity, akú má na mysli  skutková podstata prečinu ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Trestného zákona z hľadiska objektívnej stránky. Absentuje tu teda ďalšia podstatná časť skutkovej podstaty trestného činu.

	Tu poukazujem tiež na § 10 ods. 2 Trestného zákona, v zmysle ktorého nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	Daný skutok by mohol napĺňať znaky priestupku podľa zákona č. 372/1990 Z. z. o priestupkoch, avšak vzhľadom k dobe, ktorá uplynula od jeho spáchania, ho už ako postupoval, nie je možné prejednať (ide o dobu presahujúcu 2 roky).

	Podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

	Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

	Vzhľadom k uvedeným skutočnostiam predmetný skutok nie je možné posúdiť ako trestný čin, pričom v danom prípade nie je dôvod ani na postúpenie veci, pretože nejde o priestupok, iný správny delikt, disciplinárne či kárne previnenie podľa osobitných zákonov, a preto bolo potrebné trestné stíhanie zastaviť v zmysle § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku, nakoľko nebolo preukázané naplnenie objektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu.

	S poukazom na horeuvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené v enunciáte môjho uznesenia.

	

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Katarína Zeleňáková
prokurátorka