Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3 	

Sp. zn. : 1 Pv 543/12/1103	Bratislava III, 14.10.2013
EEČ : 2-10-179-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: geodet
Okresnému úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy, so sídlom Staromestská 6, 814 40 XXXXX, na prejedanie priestupku.

v čase okolo 03.30 h dňa 13.08.2012 v Bratislave na ulici XXXXX priestoroch rodinného domu nachádzajúceho v katastrálnom území Vinohrady, XXXXX - Nové Mesto, číslo parcely XXXXX, zapísanom na čísle listu vlastníctva č. 4414, potom čo bez dôvodu rozbil CD prehrávač a následne vnikol do izby poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom Cesta na Kamzík č. 33, XXXXX, kdeju chytil pod krk a pritom ju dusil a neustále vykrikoval, že ju zabije, pričom jej aj vulgárne nadával, čím týmto svojím konaním spôsobil poškodenej XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom CXXXXX, XXXXX, ľahké zranenie s dobou liečenia od 3 do 5 dní,   

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Dňa 13.10.2012 vydal poverený príslušník Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave III, Obvodného oddelenia PZ Nové Mesto - západ pod ČVS: ORP-1669/NMZ-B3-2012 uznesenie, ktorým podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku (ďalej len „Tr. por.“) začal trestné stíhanie pre podozrenie zo spáchania prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Trestného zákona (ďalej len „Tr. zák.“) na skutkovom základe opísanom vo výrokovej časti tohto rozhodnutia a toho istého dňa zároveň aj v zmysle § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol pre podozrenie zo spáchania vyššie uvedeného prečinu XXXXX, nar. XXXXX, trvale bytom Pečnianska č. 1211/11, XXXXX (ďalej len „obvinený“) obvinenie. 

Uznesenie o vznesení obvinenia prevzal obvinený osobne pri svojom výsluchu dňa 13.08.2012.

Podľa § 2 ods. 10 Tr. por. orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie.

	Podľa § 2 ods. 12 Tr. por. orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Podľa ustanovenia § 119 ods. 1 Tr. por. v trestnom konaní treba dokazovať najmä
a) či sa stal skutok a či má znaky trestného činu,
b) kto tento skutok spáchal a z akých pohnútok,
c) závažnosť činu vrátane príčin a podmienok jeho spáchania,
d) osobné pomery páchateľa v rozsahu potrebnom na určenie druhu a výmery trestu a uloženie ochranného opatrenia a iné rozhodnutia,
e) následok a výšku škody spôsobenú trestným činom,
f) príjmy z trestnej činnosti a prostriedky na jej spáchanie, ich umiestnenie, povahu, stav a cenu.

Podľa § 119 ods. 2 Tr. por. za dôkaz môže slúžiť všetko, čo môže prispieť na náležité objasnenie veci a čo sa získalo z dôkazných prostriedkov podľa tohto zákona alebo podľa osobitného zákona. Dôkaznými prostriedkami sú najmä výsluch obvineného, svedkov, znalcov, posudky a odborné vyjadrenia, previerka výpovede namieste, rekognícia, rekonštrukcia, vyšetrovací pokus, obhliadka, veci a listiny dôležité pre trestné konanie, oznámenie, informácie získané použitím informačno-technických prostriedkov alebo prostriedkov operatívno-pátracej činnosti.

Podľa § 201 ods. 2 Tr. por. policajt postupuje vo vyšetrovaní alebo v skrátenom vyšetrovaní tak, aby čo najrýchlejšie zadovážil podklady na objasnenie skutku v rozsahu potrebnom na posúdenie prípadu a zistenie páchateľa trestného činu.

	V rámci vykonaného skráteného vyšetrovania boli vykonané viaceré procesné úkony za účelom ozrejmenia skutkového stavu veci. 

Ku skutku bol opakovane vypočutý obvinený Ing. XXXXX (vyš. spis č.l. 19-26), pričom tento jeho spáchanie dôrazne poprel. Konkrétne v rámci výsluchu do zápisnice uviedol, že v inkriminovaný večer skutočne po príchode domov pod vplyvom alkoholu rozbil predmetný CD prehrávač, nakoľko z neho hrala hlasná hudba, avšak následne nedošlo ku žiadnemu konfliktu medzi ním a jeho bývalou manželkou (poškodenou). Ďalej uviedol, že v minulosti boli medzi ním a bývalou manželkou (poškodenou) incidenty, avšak tieto mali byť iniciované predovšetkým práve zo strany poškodenej. Obvinený k podstate obvinenia ďalej uviedol, že konanie poškodenej je motivované predovšetkým záujmom o priaznivé majetkové vysporiadanie nehnuteľnosti, kde spolu žijú, nakoľko táto nie je predmetom BSM. Na podporu svojich tvrdení, doložil obvinený do vyšetrovacieho spisu viaceré listinné dôkazy, preukazujúce, že obvinený v minulosti (celkovo 3krát) oznámil, že ho poškodená fyzicky napadla (k tomu priložil aj lekárske potvrdenie zo dňa 02.10.2010 o zdravotnej ujme), hrubo urážala a nadávala mu, ďalšie rôzne fotografie majúce preukázať poškodzovanie majetku poškodenou a v neposlednom rade aj zvukový záznam údajne obsahujúci hádku medzí ním a poškodenou (poškodená sa na nahrávke hrubo vyjadruje  na adresu obvineného, uráža ho a vyhráža sa mu). 

	Na základe návrhu obvineného (jeho obhajcu) boli k veci vypočutí aj svedkovia XXXXX a XXXXX (č.l. 53-58), ktorí zhodne vypovedali k incidentu medzi obvineným a poškodenou, ktorí sa mal odohrať v minulosti (asi dva roky dozadu) v rodinnom dome, kde spolu žijú, a to konkrétne, že obvinený zo strachu pred svojou manželkou (poškodenou v tejto veci) opustil v taxíku svoj dom na Kolibe, pričom poškodená na neho stále pokrikovala. XXXXX k inkriminovanému večeru ďalej uviedol, že bol svedkom ako poškodená Ing. XXXXX kopala obvineného pod stolom, pri ktorom všetci sedeli, avšak nebol svedkom agresívneho správania zo strany obvineného.      

	Počas vykonaného vyšetrovania bola ku skutku dňa 13.08.2012 vypočutá samotná poškodená XXXXX (č.l. 59-72), ktorá k veci vypovedala na tom skutkovom základe, ako je tento zachytený v uznesení o vznesení obvinenia. Bližšie k podstate skutku uviedla, že obvinený ju v daný večer napadol bezdôvodne, pričom sa jej neustále vyhrážal zabitím a vulgárne jej nadával. Poškodená podľa svojich vyjadrení reagovala na útok obvineného pasívne, teda nebránila sa, na jeho invektívy neodpovedala, až následne privolala políciu. Po príchode príslušníkov PZ sa mal obvinený naďalej správať agresívne a pri zatýkaní kládol aktívny odpor. Celý incident zo dňa 13.08.2012 mal u poškodenej vzbudiť dôvodnú obavu o jej život, pričom v dôsledku fyzického ataku obvineného utrpela poškodená pomliaždenie líca a krku s dobou PN do 5 dní (o tejto skutočnosti doložila poškodená do vyšetrovacieho spisu lekársku správu- č.l. 123-124). Nad rámec vyššie opísaného ďalej poškodená uviedla, že obvinený sa jej mal opakovane vyhrážať zabitím - zastrelením, nakoľko je držiteľom strelnej zbrane, keďže je poľovník.  
Poškodená zároveň uviedla, že takéto konanie sa zo strany obvineného vyskytovalo opakovane už v minulosti  (rôzne fyzické útoky, urážky a nadávky). Na podporu svojich tvrdení poškodená, rovnako ako obvinený, doložila v rámci svojho opätovného výsluchu zo dňa 11.10.2012 do vyšetrovacieho spisu fotografie vyhotovené svojpomocne, ktoré majú zachytávať „vyčíňanie“ obvineného. 
 	Dňa 27.11.2012 bola poškodená XXXXX za prítomnosti obhajcu obvineného XXXXX opätovne vypočutá, pričom plne zotrvala na svojej pôvodnej výpovedi zo dňa 13.08.2012, avšak túto ešte doplnila o ďalšie opisy udalostí, v rámci ktorých mal obvinený poškodenú fyzicky napádať. Nad rámec výpovede zo dňa 13.08.2012 poškodená uviedla, že verbálne a fyzické ataky zo strany obvineného trvajú už dvadsať rokov. Poškodená do zápisnice zároveň uviedla, že tvrdenia svedka Meliša sa nezakladajú na úplnej pravde. Ďalej sa poškodená vyjadrila aj k obhajobným tvrdeniam obvineného (napr. že v inkriminovaný deň, kedy malo dôjsť medzi nimi ku konfliktu vôbec nehralo rádio - bolo 03.29 ráno a pod.). V neposlednom rade poškodená detailnejšie opísala jednotlivé fyzické útoky obvineného, pričom obvinený ju mal dokonca udierať na operované oko.   

	K podstate obvinenia bol opakovane ako svedok vypočutý aj XXXXX (č.l. 47-52), ktorý je spoločným synom obvineného a poškodenej. Pri svojej prvotnej výpovedi zo dňa 13.08.2012 sa svedok XXXXX k predmetnému incidentu vyjadril tak, že okolo 03.30 h dňa 13.08.2012 sa zobudil na buchot a krik, pričom keď zišiel z druhého poschodia domu, si všimol rozbitý CD prehrávač a taktiež zbadal svoju matku a otca, ktorý ju mal držať za ruky, pričom matka veľmi kričala v tom duchu, aby ju pustil, aby ju nebil a že sa ho bojí. Následne mal obvinený vulgárne nadávať aj jemu samému. XXXXX sa vyjadril, že počul otca (obvineného) ako neustále opakoval, že zabije poškodenú, nakoľko mu lezie na nervy a pod. Následne mala matka privolať políciu. K podstate konfliktu sa však XXXXX vyjadriť nevedel, avšak zároveň potvrdil, že spory a hádky medzi jeho rodičmi boli časté. XXXXX v závere svojho výsluchu uviedol, že má zo svojho otca strach, najmä z jeho agresivity. 
	Menovaný svedok bol opätovne za prítomnosti obhajcu obvineného JXXXXX vypočutý dňa 27.11.2012, kde do zápisnice potvrdil svoju predchádzajúcu výpoveď. Svedok ďalej uviedol, že nikdy (teda ani v daný večer) nebol svedkom, že by obvinený niekedy poškodenú udrel. Na ďalšie otázky obhajcu obvineného, ktoré mu v rámci vykonávaného úkonu položil, odmietol menovaný svedok bez prítomnosti advokáta odpovedať.   
    
	Dňa 08.11.2012 pribral poverený príslušník PZ uznesením v zmysle § 142 ods. 1 Tr. por. do trestného konania znalkyňu XXXXX z odboru psychológia, odvetvie klinický psychológia, ktoré mala za úlohu vyhotoviť znalecký posudok ohľadom osobností obvineného a poškodenej (s akcentom na ich sklony k fabulácii a konfabulácii a miery agresivity). 

	Menovaná znalkyňa doložila do vyšetrovacieho spisu znalecký posudok č. 5/2013 zo dňa 26.07.2013 (č.l. 95-121), z obsahu ktorého okrem iného vyplýva, že ako obvinený, tak aj poškodená vykazujú intelektové schopnosti v pásme populačného nadpriemeru. Podstatné je, že u poškodenej neboli zaznamenané sklony k k fabulácii a konfabulácii, pričom táto pociťuje zvýšené subjektívne pocity napätia, tenzie a strachu, ktoré súvisia s nedoriešenou situáciou s exmanželom. Naopak u obvineného bol znaleckým skúmaním spozorovaný plytký emocionálny život a znaky, ktoré svedčia pre agresivitu. 
  
	Do vyšetrovacieho spisu bol ďalej zabezpečený aj rad listinných dôkazov (XXXXX súdu XXXXX III pod č.k. 51P 43/2012-22, výpis z katastra nehnuteľností na LV č. 4414 z katastrálneho územia: Vinohrady, Záznamy o odložení vecí z Obvodného úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy zo dňa 01.02.2010 a dňa 27.10.2010 a iné).
   
	Pokiaľ ide hodnotenie skutkového stavu veci, v tomto smere je možné konštatovať, že tento bol zistený plne súladne s ust. § 2 ods. 10 Tr. por. Totiž v rámci zisťovania  skutkového stavu veci sú orgány činné v trestnom konaní limitované predovšetkým ust. § 2 ods. 10 Tr. por. To znamená, že orgány činné v trestnom konaní nie sú povinné vykonávať všetky dôkazné prostriedky navrhované osobami na to oprávnenými, ale dokazovanie zameriavajú a vykonávajú na účely zistenia skutkového stavu veci, o ktorom nie sú dôvodné (rozumné) pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Trestný poriadok predpisuje zistiť stav veci minimálne v náležitom rozsahu ohľadom okolností posudzovaného skutku a jeho právnej kvalifikácie, nepredpisuje však žiadnu formálnu schému hodnovernosti takých či onakých dôkazov, nestanovuje žiadne kvantitatívne ani kvalitatívne pravidlá ich hodnotenia, neustanovuje nijaké pravidlá, pokiaľ ide o mieru dôkazov potrebných na preukázanie nejakej skutočnosti, ani váhu jednotlivých dôkazov. Neznamená to však ľubovôľu v posudzovaní dôkazov. Dôkazy v ich komplexnosti musia tvoriť súvislú niť vedúcu bez rozumných pochybností k tomu záveru, že sú dostatočne ozrejmené skutočnosti na účely prijatia konkrétneho rozhodnutia v zmysle Tr. por. Inými slovami povedané aj v prípade vydania uznesenia podľa § 214 ods. 1 Tr. por., musí mať právny záver v ňom prijatý aj svoj reálny odraz v skutkovom stave veci.

Taktiež platí, že orgány činné v trestnom konaní a rovnako aj súd sú pri hodnotení dôkazov povinný postupovať v zmysle zásady voľného hodnotenia dôkazov uvedenej v ustanovení § 2 ods. 12 Tr. poriadku, v zmysle ktorej dotknuté orgány hodnotia dôkazy podľa svojho vnútorného presvedčenia, ktoré musí byť založené na logickom úsudku vyplývajúcom zo starostlivého uváženia všetkých okolností prípadu. 

	Možno preto uzavrieť, že v posudzovanej veci boli vykonané všetky dostupné dôkazné prostriedky, ktoré mali dôkaznú relevanciu a mohli prispieť k ozrejmeniu okolností precizovaných v ust. § 119 ods. 1 Tr. por. Rovnako platí, že dôkazné prostriedky vykonané konajúcim príslušníkom PZ v rámci skráteného vyšetrovania spĺňajú kritérium zákonnosti. Toto konštatovanie však úplne neplatí, pokiaľ ide o dôkazné prostriedky (najmä rôzne fotografie), ktoré doložili v priebehu skráteného vyšetrovania do vyšetrovacieho spisu obvinený a poškodená. Totiž v ich prípade aj vzhľadom na ich charakter nemožno skúmať zákonnosť procesu ich získania resp. vyhotovovania. To znamená, že nemožno náležite verifikovať, či boli tieto dôkazy získané súladne s ust. § 119 ods. 2 Tr. por. Naďalej však platí, že dôkazný materiál zhromaždený poverením príslušníkom PZ poskytuje dostatočný a náležitý priestor na prijatie zákonného rozhodnutia.      
  
	S poukazom na vyššie opísané skutočnosti, možno preto uzavrieť, že v skorých ranných hodinách dňa 13.08.2012 došlo k fyzickému konfliktu medzi obvineným a poškodeným, ktorý však rozdielne vnímali obe dotknuté strany. 
 
Nad rámec hodnotenia skutkového stavu je v danom prípade rozhodujúce právne posúdenie stíhaného protiprávneho konania obvineného, ktoré je právne kvalifikované ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1, ods. 2 písm. b) Tr. zák.

Podľa § 360 ods. 1 Trestného zákona kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu, potrestá sa odňatím slobody až na jeden rok. 

Podľa § 360 ods. 2 Trestného zákona odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1
a) závažnejším spôsobom konania,
b) na chránenej osobe,
c) preto, aby inému zmaril alebo sťažil uplatnenie jeho základných práv a slobôd,
d) z osobitného motívu, alebo
e) verejne.

Podľa § 127 ods. 5 Trestného zákona sa blízkou osobou na účely trestných činov vydierania podľa § 189, znásilnenia podľa § 199 ods. 2, sexuálneho násilia podľa § 200 ods. 2, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 2 alebo nebezpečného prenasledovania podľa § 360a rozumie aj bývalý manžel, druh, bývalý druh, rodič spoločného dieťaťa a osoba, ktorá je vo vzťahu k nim blízkou osobou podľa odseku 4, ako aj osoba, ktorá s páchateľom žije alebo žila v spoločnej domácnosti.

Objektívna stránka tohto trestného činu spočíva vo vyhrážkach páchateľa inej osobe smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou, a to takým spôsobom, že to u takejto osoby môže vzbudiť dôvodnú obavu z ich uskutočnenia. Dôvodnou obavou sa rozumie určitý vyšší stupeň tiesnivého pocitu z konania, ktorým sa niekto niekomu vyhráža. Dôvodná obava nemusí reálne u poškodeného nastať, je však nevyhnutné, aby aspoň jej vznik bol reálny (objektívne možný). V tejto súvislosti je preto potrebné, aby bolo vyhrážanie starostlivo hodnotené, pretože toto je potrebné dôsledne odlišovať od prejavov, pri ktorých síce boli použité „silné slová“, ale tieto neboli postavené na reálnych základoch. Vždy však treba brať do úvahy okolnosti konkrétneho prípadu a prihliadať aj na to, ako subjektívne pociťuje ujmu ten, voči ktorému vyhrážka smeruje a ako aj na osobu páchateľa.

Na vyvodenie trestnej zodpovednosti za predmetný prečin sa obligatórne nevyžaduje aj fyzické spôsobenie ujmy, avšak musí ísť o vyhrážky alebo iné konanie takej intenzity a „kvality“, že dôvodne vzbudzujú obavu o život (zdravie) iného, pretože reálne hrozí, že dôjde bezprostredne k ich uskutočneniu. 

Z daného správania obvineného však naplnenie vyššie uvedeného nemožno konštatovať. Z vykonaného dokazovania síce vyplynulo (z výpovede poškodenej a svedka XXXXX), že obvinený sa skutočne verbálne vyhrážal poškodenej, že ju zabije, avšak vo svetle všetkých ostatných okolností prípadu, nebolo preukázané, že by boli tieto vyhrážky objektívne spôsobilé vzbudiť u poškodenej dôvodnú obavu o jej život alebo zdravie. Tento záver vyplýva z ostatných dôkazov, ktoré boli zabezpečené do vyšetrovacieho spisu, z ktorých poukazujem najmä na svedecké výpovede XXXXX, XXXXX a taktiež aj na listinné dôkazy, ktoré tvoria súčasť vyšetrovacieho spisu. Z listinných podkladov založených vo vyšetrovacom spise vyplýva poznatok, že obvinený nemá záznam ani v registri trestov a ani v registri priestupkov. Naproti tomu poškodená má v registri priestupkov tri záznamy, ktoré sa týkajú incidentov medzi ňou a obvineným. Vo všetkých troch prípadoch vystupoval ako oznamovateľ obvinený, pričom oznámenia sa týkali priestupkov proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, ktorých sa mala dopustiť poškodená práve voči obvinenému. Pre úplnosť je k veci nevyhnutné poznamenať, že všetky tri oznámenia obvineného skončili v zmysle § 66 ods. 2 písm. a) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov odložením veci, čo znamená, že zodpovednosť poškodenej v rovine administratívno-právnej vyvodená nebola.    
     
Je síce pravdou, že poškodená pociťovala jej adresované vyhrážky zo strany obvineného ako dôvodné, ale aj v prípade akceptácie týchto vyjadrení poškodenej, a to že v prítomnosti obvineného pociťuje z jeho správania obavu o svoj život a zdravie, je potrebné uviesť, že túto okolnosť v podstate sama neguje svojím správaním samotná poškodená, keď sama dobrovoľne s obvineným žije v jednej domácnosti, hoci poškodená disponuje prostriedkami, s ktorými by si aspoň dočasne mohla vyriešiť svoju bytovú otázku. Inými slovami povedané, okolnosť, že určitá osoba má reálnu obavu o život z prítomnosti  iného, avšak naďalej s ním žije v jednej domácnosti, musí byť tiež vyhodnotená s ostatnými okolnosťami prípadu. Uvedené však neznamená, že poškodená je povinná odsťahovať zo spoločného obydlia, ale aj táto skutočnosť má vplyv na hodnotenie „kvality“ predmetných vyhrážok. V neposlednom rade aj z hodnotenia osoby obvineného vyplýva, že tento nebol v minulosti nikdy „riešený“ pre násilnú činnosť, či už trestne alebo správne, ktorá by sa týkala atakov voči poškodenej. Túto skutočnosť potvrdila aj samotná poškodená, ktorá v rámci svojho výsluchu potvrdila, že v minulosti na obvineného žiadne oznámenie nepodala, hoci útoky z jeho strany sa vyskytovať mali. Navyše ani po spáchaní stíhaného skutku žiadne ďalšie oznámenie zo strany poškodenej, ktoré by sa malo týkať protiprávnej činnosti obvineného po 13.08.2012 zaznamenané nebolo. V neposlednom rade z jednotlivých dôkazných prostriedkov vyplýva aj poznatok, že poškodená taktiež vystupovala voči obvinenému agresívne a slovne na neho útočila (oznámenia o priestupku, lekárske potvrdenie zo dňa 02.10.2010, svedecké výpovede XXXXX, zvuková nahrávka od obvineného). Toto konštatovanie má svoje opodstatnenie k hodnoteniu osoby poškodenej, ako osoby, ktorá má podľa jej tvrdení, pred obvineným veľký strach.                            

S prihliadnutím na vyššie uvedené skutočnosti a ostatné okolnosti prípadu som preto vyhodnotil v kontexte ust. § 2 ods. 12 Tr. por. tvrdenie poškodenej ohľadom obavy o jej život a zdravie ako neopodstatnené. V konaní obvineného neboli totiž spozorované také znaky, ktoré by odôvodňovali obavu, že tento je schopný svoje vyhrážky naplniť. To znamená, že stíhané konanie obvineného nemožno v tomto smere hodnotiť ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 ods. 1 Tr. zák., a to pre absenciu naplnenia objektívnej stránky predmetného prečinu. Z okolností posudzovaného prípadu možno zároveň konštatovať, že skutok obvineného, pre ktorý bolo začaté trestné stíhanie a vznesené obvinenie, nenapĺňa ani skutkovú podstatu žiadneho iného trestného činu upraveného v osobitnej časti Trestného zákona. 

Pre úplnosť k veci uvádzam, že predmetom trestného konania nie je pomenovanie trestného činu s jeho zákonným označením, ale konkrétny skutok páchateľa významný z hľadiska trestného práva hmotného, t.j. taký skutok, ktorý vykazuje znaky skutkovej podstaty konkrétneho trestného činu alebo trestných činov v prípade ich jednočinného (viacčinného) súbehu. To znamená, že predmetom nastolenej veci je skutok zo dňa 13.08.2012, pre ktorý bolo začaté trestné stíhanie a vznesené obvinenie obvinenému, pričom za súčasného rešpektovania jeho totožnosti, nemožno tento skutkovo modifikovať (upravovať) na trestný čin inej povahy resp. iného charakteru (napr. trestný čin podľa § 208 Tr. zák.). Inými slovami povedané, tvrdenia poškodenej ohľadom iných fyzických útokov obvineného môžu byť predmetom iného trestného konania.         

Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.     

Vyššie citovaným ustanovením sa upravuje postup, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol príslušný orgán posúdiť ako priestupok, iný správny delikt, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. V prípade ak teda orgán činný v trestnom konaní dospeje k záveru (aj po začatí trestného stíhania), že posudzovaný skutok nevykazuje zákonné znaky žiadneho trestného činu, avšak tento by mohol mať znaky priestupku, je daná jeho povinnosť postúpiť vec príslušnému správnemu orgánu.

Vzhľadom na  vyššie uvedené skutočnosti som preto rozhodol tak, ako je uvedené v enunciáte tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ondrej Repa
prokurátor