Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 2 Pv 305/13/1105	Bratislava V, 22.11.2013
EEČ : 2-12-448-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Lúpež podľa § 188 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 2 písmeno a Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	dňa 26.05.2013 v presne nezistenom čase v doobedňajších hodinách v Bratislave - Petržalke na XXXXX ulici v blízkosti prechodu na XXXXX ulicu na panelovej ceste prepadol poškodeného XXXXX, nar. XXXXX, tak, že tohto počas jazdy na bicykli kopol do pravého stehna, po čom poškodený spadol z bicykla na ľavý bok a následne mu začal prehľadávať vrecká, pričom mu z pravého predného náprsného vrecka na bunde vybral finančnú hotovosť vo výške 35,- Eur, ktorú si ponechal a následne z miesta odišiel,

	lebo je trest, ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V uznesením sp. zn. ORP-565/1-OVK-B5-2013 zo dňa 27.05.2013 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona na skutkovom základe ako je vyššie uvedené.

Dňa 29.05.2013, uznesením Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX, bol obv. XXXXX v predmetnej trestnej veci vzatý do väzby a to z dôvodu § 71 ods. 1 písm. a), písm. c) Trestného poriadku, väzba začala plynúť obmedzením osobnej slobody obvineného dňa 27.05.2013 o 10.00 hod, pričom z väzby bol dňa 17.09.2013 prepustený príkazom Okresného prokurátora pre Bratislavu V z dôvodu nástupu do výkonu trestu odňatia slobody v trvaní 25 (dvadsaťpäť rokov) a to v inej trestnej veci.

Podľa § 215 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku prokurátor môže zastaviť trestné stíhanie, ak je trest, ku ktorému môže trestné stíhanie viesť, celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený.

	Podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona zločin lúpeže spácha ten, kto proti inému použije násilie alebo hrozbu bezprostredného násilia v úmysle zmocniť sa cudzej veci.

	Podľa § 43 Trestného zákona (Ďalší trest) ak súd odsudzuje páchateľa za trestný čin, ktorý spáchal predtým, než bol trest uložený skorším rozsudkom vykonaný, a ukladá mu trest rovnakého druhu, nesmie tento trest spolu s doteraz nevykonanou časťou trestu uloženého skorším rozsudkom prevyšovať najvyššiu výmeru dovolenú týmto zákonom pre tento druh trestu. Ak je jedným z týchto trestov trest odňatia slobody, rozumie sa takou najvyššou výmerou doba dvadsiatich piatich rokov alebo trest odňatia slobody na doživotie.

	Podľa § 44 Trestného zákona (Upustenie od súhrnného trestu a ďalšieho trestu) súd upustí od uloženia súhrnného trestu podľa § 42 alebo od uloženia ďalšieho trestu podľa § 43, ak pokladá trest uložený skorším rozsudkom na ochranu spoločnosti a nápravu páchateľa za dostatočný.

	Podľa § 47 Trestného zákona (Trest odňatia slobody na doživotie)
(1) Trest odňatia slobody na doživotie môže súd uložiť iba za trestný čin, za ktorý to tento zákon v osobitnej časti dovoľuje, a len za podmienok, že
a) uloženie takého trestu vyžaduje účinná ochrana spoločnosti a
b) nie je nádej, že by páchateľa bolo možné napraviť trestom odňatia slobody na dobu do dvadsaťpäť rokov.
 
	(2) Ak súd odsudzuje páchateľa za dokonaný trestný čin úkladnej vraždy podľa § 144, vraždy podľa § 145, ublíženia na zdraví podľa § 155, nedovolenej výroby omamných a psychotropných látok, jedov alebo prekurzorov, ich držanie a obchodovanie s nimi podľa § 172 ods. 2, 3 alebo 4, obchodovania s ľuďmi podľa § 179, zverenia dieťaťa do moci iného podľa § 180 ods. 2 alebo 3 alebo podľa § 181, brania rukojemníka podľa § 185, zavlečenia do cudziny podľa § 187, lúpeže podľa § 188, vydierania podľa § 189 ods. 2, 3 alebo 4, hrubého nátlaku podľa § 190 alebo § 191 ods. 2, 3 alebo 4, znásilnenia podľa § 199, sexuálneho násilia podľa § 200, sexuálneho zneužívania podľa § 201 ods. 2, 3 alebo 4, týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208, všeobecného ohrozenia podľa § 284, ohrozenia bezpečnosti vzdušného dopravného prostriedku a lode podľa § 291, zavlečenia vzdušného dopravného prostriedku do cudziny podľa § 293, založenia, zosnovania a podporovania zločineckej skupiny podľa § 296, založenia, zosnovania a podporovania teroristickej skupiny podľa § 297, teroru podľa § 313 alebo § 314, násilného prekročenia štátnej hranice podľa § 354 ods. 2, 3 alebo 4, prevádzačstva podľa § 355 ods. 3, 4 alebo 5, výroby detskej pornografie podľa § 368, genocídia podľa § 418, terorizmu a niektorých foriem účasti na terorizme podľa § 419 alebo neľudskosti podľa § 425, ktorý už bol za takéto trestné činy, hoci aj v štádiu pokusu, dvakrát potrestaný nepodmienečným trestom odňatia slobody, uloží mu trest odňatia slobody na doživotie, ak sú splnené podmienky uvedené v odseku 1 písm. a) a b); inak mu uloží trest odňatia slobody na dvadsaťpäť rokov, ak tomu nebránia okolnosti hodné osobitného zreteľa. Súd však nemôže takému páchateľovi uložiť trest odňatia slobody pod dvadsať rokov.

	    Dňa 25.10.2013 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre podľa § 209 ods. 1 Trestného poriadku návrh na konanie o dohode o vine a treste podľa § 232 ods. 1 Trestného poriadku pre zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona.

Preskúmaním na vec sa vzťahujúceho spisového materiálu som dospel k záveru, že v uvedenej trestnej veci je u obv. XXXXX dôvodný postup podľa § 215 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku (zastavenie trestného stíhania). 

Jednak výsledky vyšetrovania ako i skutočnosti, ktoré počas neho nastali preukazujú, že trest, ku ktorému môže predmetné trestné stíhanie viesť, je celkom bez významu popri treste, ktorý bol už obvinenému XXXXX pre iný čin právoplatne uložený a to konkrétne rozsudkom Okresného súdu XXXXX zo dňa 13.03.2013 č.k. XXXXX v spojitosti s rozsudkom Krajského súdu v XXXXX zo dňa 10.09.2013 č.k. XXXXX.

Z predloženého spisového materiálu vyplýva, že vyššie uvedený skutok sa stal ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia, dopustil sa ho obvinený XXXXX, ktorý sa k tomuto aj v plnom rozsahu priznal a svoje konanie oľutoval vo výpovedi zo dňa 20.09.2013, pričom uvedený skutok je nutné právne kvalifikovať ako zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona.

Zo spisového materiálu rovnako vyplynula skutočnosť, že obv. XXXXX, pred spáchaním vyšetrovaného skutku lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona zo dňa 26.05.2013, bol
rozsudkom Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 08.11.2000 v spojitosti s rozsudkom Krajského súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 10.04.2001, okrem iného právoplatne odsúdený aj za trestný čin lúpeže podľa § 234 ods. 1 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. a podľa § 234 ods. 1, § 35 ods. 1, ods. 2 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. mu bol uložený úhrnný a súhrnný trest odňatia slobody v trvaní 3 a pol roka (tri a pol roka), podľa § 39a ods. 2 písm. a) Trestného zákona č. 140/1961 Zb. so zaradením na výkon trestu odňatia slobody do II.(druhej) nápravnovýchovnej skupiny, trest vykonal dňa 06.01.2003 a 
rozsudkom Okresného súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 11.10.2006 v spojitosti s rozsudkom Krajského súdu XXXXX č.k. XXXXX zo dňa 09.01.2007 okrem iného právoplatne odsúdený aj za zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona č. 300/2005 Z. z. a podľa § 188 ods. 1, § 41 ods. 2 Trestného zákona č. 300/2005 Z. z. mu bol uložený úhrnný trest odňatia slobody v trvaní 7 (sedem rokov), podľa § 48 ods. 2 písm. b) Trestného zákona č. 300/2005 Z. z. so zaradením na výkon trestu odňatia slobody do ústavu so stredným stupňom stráženia, trest vykonal dňa 27.11.2011,
čiže v jeho prípade prichádza obligátorne použitie ustanovenia v zmysle § 47 ods. 2 Trestného zákona (tzv. zásada trikrát a dosť).

Počas predmetného vyšetrovania nastala neopomenuteľná skutočnosť a to, že obv. XXXXX bol, za skutok zo dňa 22.02.2012, rozsudkom Okresného súdu XXXXX zo dňa 13.03.2013 č.k. XXXXX v spojitosti s rozsudkom Krajského súdu v XXXXX zo dňa 10.09.2013 č.k. XXXXX právoplatne odsúdený pre zločin lúpeže podľa § 188 ods. 1 Trestného zákona a podľa § 188 ods. 1 s použitím § 47 ods. 2 Trestného zákona mu bol uložený trest odňatia slobody v trvaní 25 (dvadsaťpäť) rokov, podľa § 48 ods. 2 písm. b) Trestného zákona so zaradením na výkon trestu odňatia slobody do ústavu so stredným stupňom stráženia, pričom do výkonu uvedeného trestu bol obvinený prepustený dňa 17.09.2013 práve z väzby v predmetnom trestnom konaní a v tejto sa nachádzal od 27.05.2013 do 17.09.2013. 

S poukazom na vyššie uvedené skutočnosti je zrejmé, že obvinenému XXXXX je možné za vyšetrovaný skutok zo dňa 26.05.2013 uložiť ďalší trest v zmysle § 43 Trestného zákona a to trest odňatia slobody v zmysle ustanovenia § 47 ods. 2 Trestného zákona, čiže vo výmere, ktorá s doteraz nevykonanou časťou trestu uloženého skorším rozsudkom (v prípade obvineného 25 rokov) nesmie prevyšovať najvyššiu výmeru dovolenú týmto zákonom pre tento druh trestu, t.j. 25 rokov alebo trest odňatia slobody na doživotie.

S prihliadnutím na spôsob spáchania činu, jeho následok, ale najmä závery znaleckých posudkov do konania pribratých znalcov psychiatrov XXXXX a XXXXX a znalkyne psychologičky XXXXX, ktorí sa zjednotili v názore, že prognózu resocializácie u obvineného XXXXX v prípade preukázania viny, možno hodnotiť ako menej priaznivú, by súd v danom prípade s najväčšou pravdepodobnosťou od uloženia ďalšieho trestu upustil, argumentujúc, že nebola znalcami u obvineného vylúčená možnosť nápravy trestom odňatia slobody na dobu určitú.

Trest, ku ktorému môže trestné stíhanie v predmetnej veci viesť, je teda celkom bez významu popri treste, ktorý bol obvinenému pre iný čin už právoplatne uložený.

Prihliadnuc na všetky vyššie uvedené skutočnosti som rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je sťažnosť prípustná, ktorú  je možné podať na tunajšiu prokuratúru v lehote troch dní odo dňa doručenia tohto uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. 
Podľa § 215 ods. 7 Trestného poriadku v trestnom stíhaní, ktoré bolo zastavené podľa § 215 odseku 2 písm. a), sa pokračuje, ak obvinený vyhlási do troch dní od doručenia uznesenia, že na prejednaní veci trvá.

Mgr. Michal Šúrek
prokurátor