Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 2 Pv 288/13/1101	Bratislava I, 7.1.2014
EEČ : 2-8-1-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu Bratislava, Odboru všeobecnej vnútornej správy 

26. mája 2013 v čase okolo 21.30 hod. v Bratislave na Námestí XXXXX na otočisku električiek nachádzajúcom sa v blízkosti budovy Hlavnej železničnej stanice súc pod vplyvom alkoholu po tom, ako pristúpil k na lavičke spiacemu poškodenému XXXXX, tohto fyzicky napadol uderiac ho dlaňou zovretou v päsť do ľavej časti tváre, následkom čoho poškodený spadol na zem, kde obvinený v jeho fyzickom napádaní pokračoval dvakrát ho uderiac dlaňou zovretou v päsť do oblasti tváre, následkom čoho utrpel poškodený XXXXX pohmoždenie tváre vpravo minimálneho rozsahu s drobnou tržnou ranou,

pretože výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Obvodného oddelenia Policajného zboru Staré mesto - východ uznesením číslo konania ORP - XXXXX z 30. júna 2013 postupom podľa ustanovenia  § 199 odsek 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie vo veci prečinu výtržníctva podľa § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona.

Nadväzne na to poverený príslušník Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Obvodného oddelenia Policajného zboru Staré mesto - východ v poradí ďalším uznesením číslo konania ORP - XXXXX z 30. júna 2013 postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol XXXXX obvinenie za prečin výtržníctva podľa § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona prakticky na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Obvinený XXXXX sa v inkriminovaný deň približne v rovnakom čase dopustil ďalšieho fyzického napadnutia, pričom však toto protiprávne konanie namierené voči poškodenému XXXXX bolo riešené zo strany povereného príslušníka Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Obvodného oddelenia Policajného zboru Staré mesto - východ samostatne.

Po skončení dokazovania v prípravnom konaní bol zo strany povereného príslušníka Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Obvodného oddelenia Policajného zboru Staré mesto - východ predložený dozorujúcej prokurátorke tunajšej prokuratúry súvisiaci spisový materiál spolu s návrhom na postúpenie trestného stíhania obvineného XXXXX za prečin výtržníctva podľa § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona správnemu orgánu na jeho prejednanie ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Preskúmajúc súvisiaci a povereným príslušníkom predložený spisový materiál som po posúdení a následnom vyhodnotení všetkých v prípravnom konaní vykonaných dôkazov jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne v súlade s ustanovením § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku zistila, že konanie obvineného XXXXX za existujúcej dôkaznej situácie skutočne nevykazuje všetky obligatórne znaky skutkovej podstaty prečinu výtržníctva tak, ako to vymedzuje ustanovenie § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona, a že protiprávne konanie obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného stíhania, by bolo možné posúdiť a následne aj príslušným správnym orgánom prejednať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu.

	Podľa ustanovenia § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona kto sa dopustí slovne alebo fyzicky, verejne alebo na mieste verejnosti prístupnom hrubej neslušnosti alebo výtržnosti najmä tým, že napadne iného, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky.

	Podľa ustanovenia § 10 odsek 2 Trestného zákona nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

	Podľa ustanovenia § 49 odsek 1 písmeno d) zákona NR SR číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupku proti občianskemu spolunažívaniu sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním sa ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

V priebehu prípravného konania došlo k vykonaniu všetkých potrebných a do úvahy prichádzajúcich procesných úkonov majúc na mysli tak výsluch obvineného, ako aj opakované výsluchy poškodeného XXXXX i výsluchy viacerých svedkov.

Čo sa týka obvineného XXXXX, tento poprel akékoľvek fyzické napadnutie poškodeného XXXXX v inkriminovaný večer. Priznal sa, že v rámci akejsi šarvátky napadol XXXXX, rozhodne však nie poškodeného XXXXX.

Poškodený XXXXX najskôr vo svojej prvotnej výpovedi popísal priebeh skutku a jeho fyzické napadnutie obvineným v podstate tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. Následne však po tom, ako bolo XXXXX za predmetný skutok vznesené obvinenie, poškodený XXXXX priznal, že na skutok si už moc nepamätá, ale že v ten večer dostal od obvineného najskôr jednu ranu ešte, keď spal na lavičke, a potom jednu, keď z nej spadol na zem. Bol však pod vplyvom alkoholu, pričom k osobe obvineného uviedol, že jeho sa viacerí ľudia, s ktorými prichádza poškodený v okolí bratislavskej Hlavnej železničnej stanice do kontaktu, boja.

Svedok  XXXXX  v podstate uviedol, že v inkriminovaný večer sa spolu s poškodeným, jeho priateľkou XXXXX a XXXXX zdržiavali na lavičkách pri otočisku električiek, kde ako bezdomovci prespávajú. Popíjali víno, pričom sa k nim pridal aj obvinený XXXXX, ktorého poznajú pod menom „XXXXX“. Tento s nimi chvíľu popíjal víno. Potom však od XXXXX - poškodeného priateľky chcel sex, s čím však táto nesúhlasila. Došlo tam medzi nimi trošku k slovnej nezhode, po čom obvinený udrel poškodeného XXXXX, ktorý ležal na lavičke, do tváre a po tom, ako poškodený spadol na zem, ho udrel znovu.

Svedkovia  XXXXX  a  XXXXX, členovia policajnej hliadky, potvrdili, že prichádzajúc k miestu činu si všimli, že jedna osoba (obvinený XXXXX) sa skláňa nad druhú osobu (poškodený XXXXX), pričom na neho niečo kričal. Okolo nich stáli ešte ďalšie tri osoby. Od týchto osôb následne zistili, že obvinený mal udrieť poškodeného.
Za účelom posúdenia a vyhodnotenia zranení, ktoré boli obvineným XXXXX spôsobené poškodenému XXXXX, bolo zo strany prof. XXXXX, CSc., znalca z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia, vypracované odborné vyjadrenie, z ktorého o. i. vyplýva, že u poškodeného XXXXX bolo zistené alkoholické opojenie a pohmoždenie tváre vpravo minimálneho rozsahu s drobnou tržnou ranou, ktorá však môže byť staršieho dáta. 

Posúdiac všetky vyššie uvedené skutočnosti zastávam názor, že za existujúcej dôkaznej situácie protiprávne konanie obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, nevykazuje všetky zákonné znaky skutkovej podstaty prečinu výtržníctva tak, ako to určuje a vymedzuje ustanovenie § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona, a to najmä pre absenciu tak naplnenia všetkých znakov objektívnej stránky skutkovej podstaty tohto trestného činu ako aj pre nepatrnú závažnosť protiprávneho konania obvineného.

Pri posudzovaní a vyhodnocovaní konania obvineného XXXXX je potrebné prihliadať na skutočnosť, že obaja zúčastnení, t. j. tak obvinený ako aj poškodený, boli v inkriminovaný večer pod vplyvom alkoholu. Uvedené vyplýva tak z vykonaných dychových skúšok ako aj zo samotných výpovedí oboch dotknutých, ktorí konzumáciu alkoholu v ten večer potvrdili. Je všeobecne známym, že alkohol v mnohých prípadoch stupňuje agresivitu konania, ovplyvňuje ovládacie schopnosti, reguláciu pohybu, vyvoláva reakcie u dotknutej osoby za normálneho stavu neprijateľné či nepochopiteľné a podobne. Zrejme aj v ten večer bol práve alkohol spúšťačom celého najskôr slovného konfliktu a následne aj fyzického napadnutia poškodeného XXXXX obvineným XXXXX.

Vo vzťahu k charakteru protiprávneho konania obvineného XXXXX poukazujem na tú skutočnosť, že úder či údery do oblasti tváre poškodeného nemohli byť a teda ani neboli nejakým spôsobom silné či razantné, keďže z odborného vyjadrenia vypracovaného XXXXX, CSc. vyplýva, že poškodený v podstate utrpel „iba“ pohmoždenie tváre vpravo minimálneho rozsahu. Čo sa týka tržných rán a ostatných poranení zistených na tvári poškodeného, podľa názoru XXXXX, CSc. sa jedná o poranenia staršieho dáta.

V tejto súvislosti je taktiež potrebné mať na zreteli skutočnosť, že ku konfliktu došlo medzi dvoma osobami a zároveň aj pred zrakmi ďalších osôb, ktoré žijú nie zrovna príkladným spôsobom každodenného života. Jedná sa o osoby bezdomovcov, ktorí prespávajú na lavičkách a v blízkosti bratislavskej železničnej stanice.

Nezanedbateľným v tejto súvislosti je aj postoj samotného poškodeného XXXXX k predmetnej trestnej veci, a teda k jeho fyzickému napadnutiu obvineným XXXXX. Vo svojej v poradí druhej či ostatnej výpovedi učinenej pred povereným príslušníkom Okresného riaditeľstva Policajného zboru Bratislava I, Obvodného oddelenia Policajného zboru Staré mesto - východ totiž poškodený o. i. uviedol, že od obvineného síce dostal v ten večer jednu či dve rany do tváre, avšak na presné detaily si nepamätá, keďže aj v ten večer popíjali alkohol.

Zastávam názor, že úmyslom zákonodarcu nie je a ani pri koncipovaní zákonného ustanovenia § 364 odsek 1 Trestného zákona nebolo v rovine trestného práva postihovať akékoľvek fyzické napadnutie iného páchateľom. Za týmto účelom je daná či už súdu alebo orgánom činným v trestnom konaní možnosť rozlišovať pri takomto protiprávnom konaní jeho postih jednak prostriedkami trestného práva a jednak prostriedkami správneho práva.
Zhrnúc všetky vyššie uvedené skutočnosti preto zastávam názor, že za existujúceho dôkazného stavu nie je možné protiprávne konanie obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania a ktoré spočíva vo fyzickom napadnutí poškodeného XXXXX, postihovať ako prečin výtržníctva tak, ako to určuje a vymedzuje ustanovenie § 364 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona, a to práve v dôsledku absencie závažnosti konania ako aj v dôsledku absencie naplnenie znakov objektívnej stránky skutkovej podstaty uvedeného prečinu, resp. ktoréhokoľvek z ostatných trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti Trestného konania.

Vzhľadom však k tomu, že sa jedná o protiprávne konanie, a teda fyzické napadnutie iného páchateľom, o konanie, ktoré je spoločnosťou netolerovateľné, konanie odporujúce morálke, spoločenským pravidlám či zásadám a občianskemu spolunažívaniu ako takému, pričom od spáchania tohto skutku ešte neuplynula 2-ročná tzv. premlčacia lehota, je možné či potrebné predmetné protiprávne konanie posúdiť a následne aj prejednať ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch. Na dané konanie je v zmysle zákona NR SR č. 180/20134 Z. z. o organizácii miestnej štátnej správy a o zmene a doplnení niektorých zákonov vecne a miestne príslušným Okresný úrad Bratislava, Odbor všeobecnej vnútornej správy.

Podľa ustanovenia § 214 odsek 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

Zohľadniac všetky vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Soňa Juríčková
prokurátorka