Okresná prokuratúra Pezinok 
Šenkvická cesta 5, 902 01 Pezinok 	

Sp. zn. : 1 Pv 429/12/1107	Pezinok, 28.11.2013
EEČ : 2-14-165-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Vydieranie podľa § 189 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Pezinok
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu XXXXX, odbor všeobecnej vnútornej správy

dňa 09.08.2012 v čase asi o 11.00 hod. v byte na XXXXX v  XXXXX so železnou tyčou opakovane udieral pošk. XXXXX, pričom údery zasiahli ruky poškodeného, ktorými si kryl vrchnú časť tela, pričom žiadal od poškodeného uhradiť sumu 150,- Eur, následne zobral ďalšiu tyč-  riadidlá  z bicykla s rozšíreným koncom a dvakrát udrel poškodeného do oblasti nôh, potom zobral do rúk nožnice a mieril ich na poškodeného, pričom poškodený ho chytil za ruky a obvinenému povedal, že žiadne peniaze nemá, na čo obvinený prestal na poškodeného útočiť a prikázal poškodenému, aby v byte vykonal elektrikárske práce, 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ v XXXXX, XXXXX  /ďalej len vyšetrovateľ PZ/ uznesením pod sp. zn. ORP-XXXXX zo dňa 15.11.20012 podľa § 206 ods. 1 Tr. poriadku vzniesol obvinenie XXXXX za zločin  vydierania podľa § 189 ods. 1, ods. 2 písm. a) Tr. zák. na tom skutkovom základe, ako je uvedený vo výrokovej časti tohto  uznesenia.

	Po preskúmaní spisového materiálu som dospela k záveru, že výsledky vyšetrovania preukazujú, že predmetný skutok sa nestal tak, ako je uvedený v uznesení o vznesení obvinenia, nie je trestným činom, ale možno ho kvalifikovať ako priestupok, a to najmä na základe týchto vykonaných dôkazov:
	
	Obvinený XXXXX / č.l. 4-5 / pri výpovedi zo dňa 23.01.2013 po poučení odmietol k veci vypovedať.  

	Poškodený XXXXX / č.l. 6-12 / vo výpovedi zo dňa 09.11.2012 uviedol: „Dňa 09.08.2012 mi niekedy ráno telefonoval XXXXX, bytom XXXXX XXXXX z čísla XXXXX. Potreboval vyviesť nejaký stavebný materiál z jeho bytu. Sľúbil mi za to nejaký materiál, nejaké kachličky, dlaždice a podobne. Dohoda bola taká, že ja to odveziem a on mi dá za to z toho všetko použitelné, on mi tvrdil, že to už nepotrebuje. Akurát som bol s kamarátom XXXXX, mal som s ním isť na brigádu. S ním som sa dohodol tak, že cestou do roboty skočíme ešte k XXXXX a zoberieme ten stavebný materiál a že si z toho môže niečo zobrať. XXXXX zobral teda vozík a šli sme k XXXXX. Tam sme prišli asi o jedenástej na obed. XXXXX zostal sedieť v aute a ja som šiel hore do bytu k XXXXX. Otvoril mi XXXXX, bol tam aj jeho kamarát XXXXX Povedal, aby som šiel dnu a nech si idem sadnúť do izby. Vchodové dvere za mnou myslím zamkol, ale nie som si istý. Šiel som do izby a sadol som si na stoličku. Po chvíli prišiel aj XXXXX. Mal v ruke železnú tyč asi 1 meter dlhú. S tou ma začal hned ako vošiel do izby biť, niečo pri tom nadával, neviem už presne čo, tiež sa ma stále pýtal, kde má tých 150,-Eur, alebo niečo také, ako to už presne formuloval neviem, ale pýtal odo mňa 150,-Eur.  Udieral ma rukách, po predlakiach, udieral ma tak akoby z boku, ruky som mal na úrovni hlavy, kryl som si ju s nimi. Udieral ma opakovane, asi tak desaťkrát. Ja som mu hovoril aby sa ukludnil. Ked to začalo bol v izbe aj jeho kamarát XXXXX ten ked to začalo z izby odišiel. XXXXX potom zobral dalšiu tyč, myslím, že to bol korman z bicykla, na konci bola rozšírená. S tou ma udrel dvakrát do nohy, tam mi zostali otvorené dve ranky. Potom zobral nožničky, to som ho už chytil za ruky. On sa tak nejak zadýchal, potom prestal a poslal ma do kuchyne. Povedal, že nikam nepojdem z bytu a že budem u neho robiť elektrinu. On bol stále v tom, že ja som mu dlžný 150 eur, ja som mu však neni nič dlžný, určite nie, to skor on mne. Šlo o to, že ja som raz sa zoznámil s chalaniskom v Bratislave, ktorý mi ponúkal nejakú elektroniku na predaj, myslím, že telefon a nejakú kameru. Vedel som, že XXXXX má peniaze a že kupuje také veci. Ja som mu teda volal a dohodol som XXXXX stretnutie s tým chalanom(viem len že sa volá XXXXX nemám žiadny kontakt na neho). Oni sa aj potom stretli, ale ja som pri tom už nebol. Až neskor som sa od XXXXX dozvedel, že od toho chalana kúpil niečo nefunkčné, a oznámil mi, že ja mu teraz dlžím 150 eur za toho chalaniska. Toto sa udialo asi 2 týždne pred tým útokom na mňa. S XXXXX som potom tie dva týždne nebol, až potom ma nejak nalákal na tie dlaždice k nemu do bytu a tam ma dobil a pýtal odo mňa peniaze. Ked som mu povedal, že nemám peniaze, po tej bitke mi jednoducho oznámil, že nikam nepôjdem a že budem u neho robiť elektriku v byte, nič som nehovril, nechcel som ho dráždiť, šiel som potom myslím do kuchyne, odtial som napísal XXXXX sms správu, aby mi pomohol. On mi potom volal spať a povedal, aby som utiekol. Nevedel som ako utiecť, myslel som, že vchodové dvere boli zmaknuté a preto som zliezol po hromozvode z tretieho poschodia a ušiel. Ešte v ten deň som šiel na políciu, frajerka ma presvedčila. Chcem však uviesť, že s touto vecou nechcem mať nič spoločné, netrvám na tomto trestnom oznámení a nechcem aby sa táto vec riešila. 
U lekára som po tej bitke nebol, potvrdenie o nejakom zranení nemám teda žiadne, sms správy uložené tiež nemám, vymazal som ich.
Záverom chcem uviesť, že s XXXXX nie som v žiadnom príbuzenskom ani obdobnom pomere. Poznám ho asi rok, brigádoval som u neho na byte aj na dome v XXXXX párkrát, velakrát mi nezaplatil, tak som pre neho prestal robiť. V ten deň, ked ma napadol bol úplne prepnutý, bol agresívny a nervózny, mal som pocit, že sa vyžíva v tom ako ma bije, pripadal mi ako sadista, akoby sa v tom vyžíval.“
	Poškodený vo výpovedi zo dňa 30.09.2013 / č.l. 59-69 / uviedol : 
„K veci som už vypovedal dňa 09. 11. 2012 , tejto výpovede sa v plnom rozsahu pridržiavam. K osobe obvineného XXXXX uvádzam, že ho poznám po dobu asi dvoch rokov, zoznámili sme sa cez nejakého spoločného známeho, počas tohto obdobia sme sa nejakú dobu pravidelne stretávali, robil som preňho stavebné práce. Ja som vyučený elektrotechnik. Robil som preňho v XXXXX robil som preňho brigádne na rodinnom dome, za tieto práce mi však nezaplatil a ani žiadnym iným spôsobom sa mi za to nerevanšoval, takže dodnes mi dlží zhruba 1.000,- €. Tieto práce som preňho  vykonával zhruba po dobu jedného mesiaca, boli sme dohodnutí, že mi za to zaplatí, ale nemám o tom žiadny papier. Ja som ho aj viackrát ústne žiadal o zaplatenie práce, to bolo niekedy minulý rok cez leto, avšak bez kladného výsledku, v podstate sa mi vysmial, najprv sa mi vyhýbal a asi tak, že čo od neho chcem. Ja som tam nerobil uňho sám, robil tam so mnou XXXXX nie som si istý tým priezviskom, ale asi XXXXX
	Niekedy začiatkom júla 2012 som obvineného zoznámil s jedným chalaniskom z Bratislavy, ja som robil v Bratislave a tam som sa s ním zoznámil v Bratislave, ale neviem jeho meno a nemám na neho už ani žiadny kontakt. Tento chalanisko predával nejakú elektroniku a spýtal sa ma, či neviem, kto by ju kúpil, tak ja som si spomenul, že XXXXX sa zaoberá kúpou takýchto vecí, za tým účelom som sa XXXXX spýtal, či má záujem o kúpu nejakej elektroniky, na čo mi on povedal, že má, tak som ich spolu zoznámil, vlastne to bolo tak, že z Bratislavy som išiel s tým chalaniskom jeho autom do XXXXX za pánom XXXXX k nemu domov, kde však nebol, čakali sme tam asi 30-40 minút a potom nám povedal, že nech prídeme na Muškát, a to k OC XXXXX do tej herne, kde sme sa s ním stretli. Tu som ich teda zoznámil, na čo oni dvaja išli niekam preč a ja som zostal v tej herni, potom sa vrátil iba pán XXXXX do herne a asi tak za hodinu keď sme tam boli spolu, mi pán XXXXX povedal, že ten chalan ho nejako podviedol, a že ja mu preto teraz dlžím 150,- € kvôli tomu, že som ich dvoch zoznámil. Povedal, že tie peniaze mu musím dať do výplaty, nakoľko ja som v tej dobe bol zamestnaný v Petržalke v Tescu. Ja som mu na to povedal, že ja mu určite žiadne peniaze nedlžím, nakoľko som pri obchode nebol, on si trval na svojom, že mu ja tie peniaze do výplaty musím vyplatiť. potom sme každý odišli po svojom. 
	Od tej doby sme spolu asi mesiac potom neboli a potom niekedy 09. 08. 2012 sa stalo to, čo som uviedol v predchádzajúcej výpovedi.
	Na otázku prokurátorky, čo som očakával od toho, že som zoznámil toho neznámeho chalana z Bratislavy s pánom XXXXX, uvádzam, že som od toho očakával to, že keď sa dohodnú na obchode s elektronikou, tak ja z toho obchodu budem mať od oboch strán nejakú províziu.
	Na otázku prokurátorky, nech vysvetlím logiku toho, že ako môžem očakávať províziu od osoby, ktorá mne dlží peniaze za stavebné práce, uvádzam, že už v minulosti v lete 2012 som pre obvineného sprostredkoval kúpu krovinorezu a motorovej píly od môjho známeho, ktorého meno si nepamätám, volá sa XXXXX priezvisko neviem, a vtedy mi obvinený vyplatil províziu 20,- až 30,- € a teda aj teraz som očakával, že keď mu sprostredkujem výhodnú kúpu elektroniky, tak sa mi bude revanžovať a to aj napriek tomu, že mne odmietol zaplatiť dohodnutú sumu za vykonané stavebné práce. Pokiaľ ide o mnou vykonávané práce, tak obvinený mi odmietol zaplatiť, pričom ako dôvod mi uviedol, že mu bola na základe takto mnou vykonaných prác spôsobená škoda a teda ja mu dlžím peniaze za spôsobenú škodu. Išlo o také hlúposti, napríklad rozbité zrkadielko na aute starom zn. Iveco, ktoré poskytol pán XXXXX, na ktorom sme zo stavby odvážali bordel, prevážali palety. Tie stavebné práce, ktoré som vykonával spočívali v tom, že sme z rodinného domu vo vlastníctve obvineného sme vyvážali stavebný odpad, upravovali pozemok, robili sme tam chodník, čistili od buriny a za toto som mal ja byť platený mesačne, bola dohodnutá mesačná taxa vo výške 1.200 ,- €, denne som tam robil aj 12 hodín. Akú dohodu mal s obvineným XXXXX, to neviem. Všetky tieto práce, ktoré som vyššie uviedol, som pre obvineného v obci XXXXX vykonal pred tým stretnutím s tým chalaniskom pred XXXXX
	Po tom stretnutí zo začiatku júla 2012 som s obvineným v osobnom kontakte nebol až do toho incidentu, počas tohto obdobia mi niekoľkokrát volal a pýtal odo mňa tých 150,- €, spytoval sa ma, že kedy mu tie peniaze donesiem, na čo som mu ja vždy odpovedal, že mu žiadne peniaze nedlžím. Na otázku prokurátorky, či sa obvinený domáhal aj osobného stretnutia so mnou, uvádzam, že myslím si, že áno, ja si to však už presne nepamätám ako to bolo. Ja som však s osobným stretnutím asi nesúhlasil, nakoľko do toho incidentu sme sa osobne nestretli. Uvádzam, že v tých telefonických kontaktoch obvinený stále odo mňa pýtal sumu 150,- € ale nikdy to ničím nepodmieňoval.
	Potom večer a v noci  z 08. 08. 2012 na 09. 08. 2012 mi XXXXX viackrát telefonoval, s tým, že potrebuje s niečím pomôcť, s odvozom nejakého stavebného materiálu z chodby z jeho bytu v XXXXX na sídlisku XXXXX s tým, že mi hovoril, že nejako doriešime týmto spôsobom aj ten môj dlh vo výške 150,- €. Ja som počas týchto telefonátov bol práve s kamarátom XXXXX, ktorý mal práve aj vypožičaný prívesný vozík, tak som povedal XXXXX, že dobre, tak že mu to prídem vyviezť. My s XXXXX sme mali dohodnutý jeden kšeft, mali sme pre niekoho ísť asfaltovať chodník, takže potom sme sa dohodli, že najprv na druhý deň pôjdeme vyviezť ten stavebný odpad od XXXXX a potom pôjdeme robiť ten asfalt.
	Toho dňa 09. 08. 2012 sa potom stalo to, čo som už uviedol v mojej predchádzajúcej výpovedi.
	Otázka prokurátorky: Popíšte mi presný priebeh udalostí od momentu vstupu do bytu pána XXXXX dňa 09. 08. 2012.
	Odpoveď svedka-poškodeného: Neviem presne koľko bolo hodín, doviezol ma XXXXX a zostal v aute s tým, že ja zistím, čo vlastne treba u XXXXX robiť, ja som teda išiel hore do bytu XXXXX, otvoril mi myslím on sám, vošiel som do bytu, on zavrel dvere, myslím, že ich možno aj zamkol, ale tým nie som si istý, nevenoval som tomu pozornosť, pozval ma ďalej do obývačky a povedal mi, aby som si sadol, v tej obývačke bol aj XXXXX, toho poznám od pána XXXXX. Na chodbe pred bytom pána XXXXX boli  nejaké dlaždice, o ktorých som si myslel, že ich bude treba odviezť preč, dobre som si ich nevšimol, takže neviem, či boli použité alebo nepoužité. Teda ako ma vyzval v tej obývačke, aby som si sadol, tak som si sadol do kresla, ten XXXXX sedel na posteli, ako som si sadol, tak som sa otočil a zbadal som XXXXX, ako stojí pri mne a v rukách drží tyč, išlo o takú tyč kovovú zo skrine na ktorú sa vešajú vešiaky. Podľa mňa bol XXXXX  v afekte, lebo hneď začal pýtať odo mňa tých 150,- €, bolo to tak, že sa ma spýtal „kde mám peniaze“ a hneď na to ma udrel tou tyčou, snažil sa ma udrieť kam by zasiahol, ja som sedel v tom kresle a bránil som sa rukami, takže ma zasiahol do rúk, ja som mu na top povedal, že nech sa ukľudní, na to on „tak ty s tým nemáš nič spoločné?“ a znovu úder tyčou, na čo som mu ja znovu povedal, že nech sa uľkudní a že ja s tým naozaj nemám nič spoločné, on znovu „ty mi dlžíš tie peniaze“ a znovu úder, proste takto sa to opakovalo asi desaťkrát, on stále trval na tom, že mu tie peniaze dlžím ja a mám mu ich vrátiť. Na otázku prokurátorky, či určil konkrétny termín, kedy mu tie peniaze mám vrátiť, uvádzam, že to nehovoril. Ešte predtým, ako sme sa telefonicky dohadovali, že prídem vyviezť ten odpad, tak nehovoril mi do telefónu nič o tom, aby som mal pri sebe nejakú hotovosť, napríklad za materiál, ktorý si odveziem. Tie rany od neho som dostával do rúk, nakoľko rukami som si telo lebo on tou tyčou udieral kam zasiahol. Potom sa odo mňa na pár metrov vzdialil, v rámci tej obývačky a zrazu keď sa otočil, tak som videl, že v rukách už drží inú tyč, to bola tyč z kormanu z bicykla, taká na konci otvorená, teda mala ostrú hranu a s tou ma dvakrát udrel do nohy do predkolenia do holennej kosti, nakoľko ako sa zahnal, tak ja som dvihol kolená smerom hore k môjmu telu. Neviem, či pri tomto niečo hovoril. Potom po tých dvoch úderoch do nôh sa XXXXX znovu otočil a keď sa opäť otočil ku mne tak som zbadal, že v ruke drží manikúrové nožničky, na čo som sa z kresla postavil a chytil som ho za zápästia, on sa zadýchal, položil tie nožničky a povedal, že ideme do kuchyne, že si chce zapáliť. išli sme teda do kuchyne, on hneď z nej aj vyšiel s tým že ide do obývačky pre cigarety a ja som využil toto a z kuchyne som po hromozvode cez balkón vyliezol von. On mi počas toho, ako povedal, že si ideme zapáliť, teda počas presunu do kuchyne a v kuchyni už potom nič nehovoril. Na otázku, kde bol ten XXXXX počas toho útoku, uvádzam, že chvíľu bol v tej obývačke a pozeral, potom po chvíli povedal, že on sa na to nemôže pozerať a z obývačky odišiel, kam išiel, to neviem, keď sme sa potom s XXXXX presunuli do kuchyne, XXXXX v kuchyni nebol, ten byt má viac miestností, takže neviem, kde konkrétne vtedy bol. Na otázku prokurátorky, či zo strany obvineného boli vykonané nejaké opatrenia na to, aby som z bytu nemohol odísť, uvádzam, že myslím, že vchodové dvere do bytu zamkol, ale tým nie som si istý a počas presunu z obývačky do kuchyne povedal, že z bytu neodídem dovtedy, kým mu tam niečo nespravím, neviem presne čo, tuším spomínal nejakú elektriku. Na otázku prokurátorky, či tá kuchyňa má dvere, uvádzam, že toto presne neviem, otvor na dvere tam určite je, ale či tam vtedy boli aj dvere, to neviem. Na otázku, či kuchyňa má balkón, uvádzam, že áno, na otázku, či ma v kuchyni nechal samého, uvádzam, že áno, ale len tú chvíľku čo išiel do obývačky pre cigarety. Určite nepredpokladal, že vyleziem cez balkón, nakoľko ten byt je na treťom poschodí. Na otázku prokurátorky, ako ma napadol ten útek, uvádzam, že som vyskúšal ten hromozvod, zistil som, že drží pevne tak som po ňom zliezol. To ma napadlo v tej chvíli. Vysvetlite Vaše tvrdenie z predchádzajúcej výpovede, že ste zostali v kuchyni sám a poslali ste SMS-ku kamarátovi XXXXX a stihli ste zliezť po hromozvode, uvádzam, že áno, bolo to tak, XXXXX odišiel z kuchyne, ja som napísal na balkóne tú SMS-ku a odoslal ju XXXXX, XXXXX mi obratom volal, že nech ujdem a ja som hneď na to zliezol po tom hromozvode, pričom do tejto doby sa XXXXX z obývačky do kuchyne nevrátil a nijako ma nekontroloval čo v kuchyni robím.
	Otázka prokurátorky: Počas stretnutia dňa 09. 08. 2012 v XXXXX byte sa vám XXXXX vyhrážal niečím, alebo vašej rodine?
	Odpoveď svedka-poškodeného: V podstate áno, bolo to tak, že bol v afekte, bol prepnutý a nemyslím si, že to myslel nejako vážne, spomenul, že „však máš malé deti“ ale nešlo o priame vyhrážanie.
	Otázka prokurátorky: Popíšte zranenia, ktoré ste utrpeli pri tomto útoku?
Odpoveď svedka-poškodeného: Mal som na predlaktiach nejaké modriny a na holeni pravej nohy po tej druhej tyči som mal také dve malé ranky, ktoré mi krvácali. Žiadne iné zranenia som nemal.
Otázka prokurátorky: Boli ste u lekára?
Odpoveď svedka-poškodeného: Nie, aj keď v zápisnice o trestnom oznámení som uviedol, že lekárske potvrdenie, ktoré som dostal, neskôr doložím do spisu, ale to som myslel tak, že k lekárovi len pôjdem, lebo ja som bol vypovedať presne vtedy ako sa mi to stalo, takže som myslel, že pôjdem k lekárovi, ale nakoniec som nešiel, lebo som myslel, že sa na to celé nejako zabudne a sa to stratí to  trestné oznámenie, že sa na neho zabudne, že sa to celé stopne, nakoľko mňa k podaniu trestného oznámenia donútila moja frajerka, ona ma zmotala, že musím to ísť jednoznačne oznámiť. Ja sám som to nejako extra oznamovať nechcel a nebol som ani tak dobitý, aby si to vyžadovalo lekárske ošetrenie a prípadne obmedzovalo ma to v obvyklom spôsobe života. Tie údery tyčou boli nízkej intenzity.“

	V predmetnej trestnej veci boli počas vyšetrovania vypočutí aj svedkovia XXXXX, XXXXX a XXXXX. 

	XXXXX/ č.l.14-16 / uviedla : „Na presný deň si nepamätám, viem len, že to bolo asi druhý týždeň v auguste roku 2012, keď mi telefonoval okolo obeda XXXXX s tým, že s nejakým kamarátom, XXXXX, stretli nejakého XXXXX viem, že sa volá XXXXX) z XXXXX že s týmto XXXXX šiel XXXXX hore k nemu domov, vraj ho zavolal niečo odniesť, neviem čo. Tam že ho zavrel, povyhrážal sa mu, vraj mu chcel dať popodpisovať nejaké papiere alebo niečo také, podrobnosti si už nepamatám. Potom ho tam vraj nehal samého, on sa nejakým spôsobom skontaktoval s XXXXX ktorý čakal v aute pred bytovkou a potom viem, že zliezol dolu po hromozvode. Tiež mi povedal, že ho tam zmlátil s nejakou tyčou. Ja som mu povedala, že nech to nehovorí mne, ale nech ide na políciu. V ten deň som sa s XXXXX nestretla, videla som ho až na druhý deň. Keď sme sa stretli, ukázal mi predlaktie (neviem už ktoré a či na obidvoch rukách), mal tam poriadne modriny. Ukázal mi aj „píšťalu“ na nohe, kde mal tiež modriny. Bližšie k jeho zraneniam, k ich rozsahu , vyjadriť neviem, pretože mi ich ukázal len tak zbežne na ulici a je to už aj dosť dávno.
S XXXXX sa poznám asi 4 alebo 5 rokov, boli sme partneri, je to už asi rok a pol čo sme sa rozišli, ale zostali sme v kontakte. V čase spáchania tohto skutku, sme už boli viac menej iba kamaráti, momentálne sa s ním moc nestýkam.
Obvineného XXXXX nepoznám vôbec, nikdy som ho nevidela a okrem tohto incidentu som o ňom vlastne nič ani nepočula. XXXXX mi potom povedal, keď sme sa bavili, že prečo toto všetko vzniklo, že XXXXX vraj tvrdí, že mu je XXXXX dlžný nejaké peniaze, tuším 120,-Eur. XXXXX však povedal, že mu nič nedlží, že je to len XXXXX výmysel. Kde je pravda neviem, bližšie som to s ním nerozoberala. Ako dlho sa poznajú neviem, povedal, mi, že občas k nemu chodil niečo robiť, brigádovať. Ako som povedala, stalo sa to v čase, keď sme sa už moc nestýkali a moc sa k ich vzťahu vyjadriť neviem.“

	XXXXX XXXXX / č.l. 17-19/ uviedol: „Viem len toľko, že niekedy v auguste tohto roku, presný dátum si nepamätám, som bol u XXXXX na byte na ulici XXXXX. Niečo som mu pomáhal prerábať v byte predtým a bol som si tam v ten deň zobrať náradie, čo som si tam nechal. Niekedy okolo obeda prišiel k XXXXX aj XXXXX, ono to bolo vlastne také rýchle a z ničoho nič ho potom nebolo. Keď XXXXX prišiel, tak sa s XXXXX normálne rozprávali chvíľu, všetci traja sme boli v izbe. XXXXX sedel na stoličke a s XXXXX sa o niečom rozprávali, potom sa to stupňovalo a skončilo to tak, že XXXXX udrel XXXXX rukou do tváre a potom zobral nejakú kovovú palicu, asi pol metra dlhú  a s touto ho asi dvakrát udrel po rukách, ktorými si XXXXX kryl hlavu. O čo šlo neviem, neviem sa vyjadriť prečo k tomu došlo, čo mali medzi sebou, viem, len že sa bavili o nejakých peniazoch, ale nič bližšie k tomu povedať neviem, nepamätám sa. Tuším tam XXXXX spomínal nejaký telefón, ale nepamätám sa na súvislosti.XXXXX chcel od neho vrátiť nejaké peniaze, neviem koľko ani neviem za čo, ja som sa do toho nestaral a ani si to moc dobre nepamätám. XXXXX kričal na XXXXX, že je vyjebanec a že nech mu vráti to čo si požičal, nech mu vráti všetky peniaze naspať. Peniaze od neho pýtal opakovane, aj predtým ako ho udrel, aj potom, keď ho udrel s tou palicou. Potom ako ho dvakrát udrel tou palicou po rukách, tak som z tej izby odišiel do kuchyne. Keď som išiel preč, XXXXX som povedal, aby sa na to vykašlal, že si narobí iba problémy, on sa iba zasmial a zavrel dvere, keď som odišiel. Potom som len počul nejaký krik a nejaké hádky, nerozumel som o čom sa bavia, počul som len krik aj XXXXX. Celé to trvalo asi 10 minút. Skončilo to tak, že ja som šiel potom do obývačky kde bol XXXXX, XXXXX bol v izbe. Tam som sa chvíľu rozprával s XXXXX, potom sme šli za XXXXX do izby, ale on tam už nebol. Ako odišiel neviem, cez vchodové dvere neodišiel, lebo to by sme počuli. Predpokladám, že zliezol dole cez hromozvod, cez kuchyňu. Keď sme vyšli s XXXXX na balkón, tak sme už len videli ako XXXXX sadá do nejakej favoritky. Či boli zamknuté vchodové dvere neviem, myslím, že neboli, ale nie som si istý. S XXXXX som sa o tom, čo sa stalo nebavil, ja som potom šiel domov. Viem o tom, že XXXXX v tom období bral drogy, pervitín, ale v to ráno podľa mňa nafetovaný nebol.
XXXXX moc nepoznám, nestýkame sa spolu, nechodíme na pivo alebo niečo podobné. Z počutia, od XXXXX, viem, že mu niekedy predtým pomáhal s elektrikou na byte a dome v Častej, o čo šlo presne neviem. Na byte u XXXXX som ho videl toto leto robiť aj ja, ale iba raz. O tom, čo mali medzi sebou tí dvaja neviem.“

	XXXXX / č.l. 20-22/ uviedol: „Dňa 09.8.2012 ráno som sa dohodol s kamarátom XXXXX z Jura vybaviť nejakú fušku. XXXXX mi občas vypomáha vo firme, zaoberám sa stavebnými prácami a on mi príležitostne pomáha. V ten deň mi XXXXX povedal, že jeho nejaký kamarát chce vyhodiť nejakú dlažbu alebo obkladačky do kúpeľne. Mal som mu pomôcť odviesť nejakú stavebnú suť na vozíku a za to mi sľúbil nejaký ten obklad. Aj sa mi to zdalo divné, že by niekto chcel vyhodiť nové kachličky a obklad, ale šiel som. Ja som teda zobral auto s prívesom a XXXXX ma navigoval do XXXXX na ulicu XXXXX. Tam sme prišli asi o jedenástej pred obedom, XXXXX vystúpil a šiel do niektorého vchodu na tej adrese, ja som zostal sedieť v aute. Tie kachličky mal mať od nejakého XXXXX, tohto človeka vôbec nepoznám. V aute(Škoda Favorit, hnedej farby) som čakal asi 20 minút, keď mi na moje číslo XXXXX prišla od XXXXX sms správa, kde napísal iba „pomo“ písmeno „c“ tam nebolo, nechápal som o čo ide. Správu mi poslal z čísla XXXXX. Túto správu už nemám k dispozícii, nakoľko už mám nový telefón. Hneď na to som XXXXX zatelefonoval. Do telefónu mi povedal, že ho XXXXX napadol, že ho bije a zamkol ho v byte. Ja som mu povedal, nech utečie, XXXXX mi povedal, že skúsi utiecť cez hromozvod. Neviem ako z bytu ušiel, ale za chvíľu sa zjavil pri aute, rýchlo nasadol a povedal, aby sme išli hneď preč. Odtiaľ sme šli ku mne na firmu a XXXXX potom šiel na políciu. O tom čo sa stalo u XXXXX sme sa nebavili. XXXXX mal, keď utiekol z toho bytu, doudierané obidve ruky, mal tam otvorené rany, odreniny a na jednej nohe mal odlúpenú kožu, neviem na ktorej.“

 	V priebehu vyšetrovania bolo vykonané aj znalecké dokazovanie, predmetom ktorého bolo posúdenie, či obvinený je závislý na návykových látkach, či je potrebné uložiť mu ochranné liečenie, pričom zo záverov podaného znaleckého posudku znalkyne z odboru zdravotníctvo, odvetvie psychiatria  XXXXX vyplýva, že obvinený je závislý na MFA, aktuálne v štádiu dlhodobej abstinencie. Znaleckým vyšetrením nebola diagnostikovaná závislosť na iných návykových látkach. Ochranné liečenie nie je potrebné, nakoľko nie sú v klinickom obraze prítomné symptómy závislosti od návykových látok. Neboli zistené žiadne skutočnosti odôvodňujúce skúmanie duševného stavu obvineného. 

	Obvinený má jeden záznam v registri trestov, pričom bol rozsudkom Okresného súdu XXXXX zo dňa 02.11.2012, právoplatným 20.11.2012, sp. zn. XXXXX  odsúdený pre prečin úverového podvodu podľa § 222 ods. 1 Tr. zák. a bol mu uložený  bol mu uložený trest odňatia slobody na 12  mesiacov s podmienečným odkladom jeho výkonu na 1 rok a 6 mesiacov. 

	Zločinu vydierania podľa § 189 ods. 1, ods. 2 písm. a) Tr. zák. sa dopustí ten, kto iného násilím, hrozbou násilia alebo hrozbou inej ťažkej ujmy núti, aby niečo konal, opomenul alebo trpel a takýto čin spácha závažnejším spôsobom konania. 

	Objektívna stránka uvedeného trestného činu  spočíva v tom, že páchateľ núti iného k tomu, aby niečo konal, opomenul alebo trpel, a to násilím, hrozbou násilia alebo inej ťažkej ujmy. 4in je dokonaný násilným konaním alebo hrozbou násilia alebo inej ťažkej ujmy a nevyžaduje sa, aby páchateľ dosiahol to, čo sledoval. Cieľ páchateľa však musí byť adresovaný poškodenému, a ten ho musí vnímať. Ak poškodený nevníma k čomu ho páchateľ svojím konaním núti, ide o pokus vydierania na nespôsobilom predmete útoku. 
Násilím sa rozumie použitie fyzickej sily na prekonanie alebo zabránenie kladeného alebo očakávaného odporu. Násilie musí byť prostriedkom nátlaku na vôľu poškodeného. Nie je podmienkou, aby napadnutý poškodený kládol aktívny odpor napr. v prípade ak si je vedomý fyzickej prevahy útočníka a z obavy pred ďalším násilím odpor vôbec neprejavuje a plne sa podrobuje vôli páchateľa. 
Z hľadiska subjektívnej stránky sa vyžaduje úmyselné zavinenie. 

	Podľa § 138  písm. a) Tr. zák. závažnejším spôsobom konania sa rozumie páchanie trestného činu so zbraňou okrem trestných činov uvedených v citovanom ustanovení Trestného zákona. 
	
	Vychádzajúc z výsledkov vykonaného dokazovania tak ako je vyššie uvedené, s prihliadnutím na citované ustanovenia Trestného zákona a vyššie uvedené skutočnosti konštatujem, že v danom prípade nebolo preukázané, že konaním obv. XXXXX boli naplnené všetky znaky skutkovej podstaty vyšetrovaného trestného činu, a to predovšetkým po objektívnej a subjektívnej stránke. Je nesporné, že k napadnutiu pošk. XXXXX dňa 09.08.2012 v uvedenom byte v XXXXX došlo a bol napadnutý obvineným. Z okolností napadnutia vyplýva však, že dôvodom útoku obvineného nebolo donútiť poškodeného k určitému konaniu, a to konkrétne k uhradeniu sumy 150,- Eur. Poškodený a obvinený už v období pred útokom zo dňa 09.08.2012 mali medzi sebou konflikt, ktorý sa týkal toho, že poškodený sprostredkoval pre obvineného kúpu vecí, pričom obvinený z dôvodu, že tieto veci boli nefunkčné dospel k záveru, že sumu, za ktorú tieto veci kúpil, mu má nahradiť poškodený.  Poškodený s tým nesúhlasil a odmietal požiadavku obvineného. V tejto otázke nedošlo medzi nimi k dohode. Pri stretnutí zo dňa 09.08.2012, na ktorom sa poškodený dobrovoľne dohodol s obvineným, a to za účelom odvozu stavebného materiálu, opätovne riešili túto vec, pričom obvinený trval na tom, že poškodený je mu dlžný sumu 150,- Eur, čo však poškodený odmietal. Ako uviedol poškodený pri incidente zo dňa 09.08.2012 bol napadnutý obvineným, ktorý stále trval na svojom, avšak pred stretnutím žiadnym spôsobom nežiadal poškodeného, aby mal pri sebe požadovanú hotovosť. Rovnako počas útoku nežiadal pod hrozbou ďalšieho násilia vrátiť peniaze a samotné napadnutie poškodeného nesmerovalo k tomu, aby mu ihneď prípadne v budúcnosti vrátil peniaze. Okrem toho po skončení útoku obvinený síce prikázal poškodenému, aby neodišiel z bytu, ale ostal tam a vykonal v byte, kde sa obvinený zdržiaval, nejaké práce, pričom však žiadnym spôsobom už poškodeného nekontroval, nezabránil mu v odchode z bytu. Podstatným je aj fakt, že poškodený tvrdí, že za práce, ktoré v minulosti vykonal pre obvineného mu obvinený nezaplatil napriek tomu, že o to obvineného žiadal. Napriek tomu súhlasil s ďalšími stretnutiami s obvineným a aj s tým, že stavebný materiál, ktorý obvinený nepotreboval od neho prevezme pre vlastnú potrebu. Z vyjadrení poškodeného vyplýva, že nemal žiadnu obavu zo stretnutia s obvineným a napriek sporom vyššie uvedeným s ďalším stretnutím v byte obvineného súhlasil. Okrem toho sám poškodený uviedol, že pri útoku obvinený použil železnú tyč, neskôr aj riadidlá z bicykla, avšak žiadne vážne zranenia okrem povrchových odrenín, modrín,  mu neboli spôsobené a to z dôvodu, že intenzita úderov bola nízka. Poškodený nevyhľadal  lekársku pomoc, lebo ako uviedol, nebol tak dobitý, k podaniu oznámenia ho donútila priateľka, pričom on sám sa domnieval, že celá vec sa nejako vyrieši a že sa to celé stopne.  

	Pokiaľ ide o posúdenie, či  konanie obvineného nenapĺňa znaky skutkovej podstaty iného trestného činu / ublíženia na zdraví podľa § 156 ods. 1 Tr. zák. / z dôvodu, že poškodený nevyhľadal lekárske ošetrenie a neboli presne zistené aké zranenia utrpel v dôsledku útoku obvineného a aké mali následky, nie je možné skutok kvalifikovať ako iný trestný čin.  

	Vyhodnotením všetkých týchto dôkazov po starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne som dospel k záveru, že skutok nie je trestným činom, ale mohol by byť priestupkom proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d/ zák. o priestupkoch č. 372/1990 Zb. v znení neskorších predpisov.

	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti som preto rozhodol tak, ako je uvedené vo výroku tohto rozhodnutia.

	Podľa § 214 ods. 1 Tr. poriadku prokurátor postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Silvia Kollárová
prokurátorka