Okresná prokuratúra Žilina 
Moyzesova 20, 011 56 Žilina 1

Sp. zn. : 2 Pv 664/13/5511	Žilina, 30.12.2013
EEČ : 2-43-3-2013

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a) Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Žilina
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	Okresnému úradu, odboru všeobecnej vnútornej správy v Žiline 

od presne nezisteného dňa v mesiaci  január 2011 do  04.07.2013 v mieste svojho prechodného bydliska v  XXXXX v prenajatom jednoizbovom byte nachádzajúcom sa v rodinnom dome č. XXXXX, kde býval spoločne s mal. synom XXXXX, nar.  XXXXX a svojou manželkou XXXXX, svojho syna minimálne dvakrát   za neposlúchanie udrel rukou po tvári, naposledy v presne nezistenom dni koncom školského roka 2012/2013, keď zistil, že mal. XXXXX zobral  z triedy spolužiakovi elektronickú hru PSP, ho jedenkrát udrel rukou po líci  tak, že mal na tvári modriny, ktoré si však nevyžiadali lekárske ošetrenie,  

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ, odboru kriminálnej polície XXXXX uznesením číslo ČVS:ORP-688/1-OVK-ZA-2013 zo dňa 02.08.2013 podľa § 199         ods. 1 Tr. por. začal  trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX   pre  zločin  týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a)  Tr. zák. na tom skutkovom základe, že 

„od presne nezisteného dňa mesiaca január roku 2011 do mesiaca jún roku 2013 v mieste svojho prechodného bydliska a to v jednoizbovom byte rodinného domu XXXXX v XXXXX spôsoboval pod vplyvom alkoholu blízkej osobe - svojmu synovi mal. XXXXX, nar. XXXXX fyzické a psychické utrpenie a to takým spôsobom, že keď jeho syn mal. XXXXX okamžite nereagoval na  jeho slovné vyzývanie, či pokyny, kedy len mlčal, tak ho opakovane minimálne 3-krát udrel silno otvorenou dlaňou po jeho tvári, alebo keď prišiel domov oneskorene ako mal, či dostal v škole zlé známky alebo inak sa tam nevhodne správal, alebo v okolí tak, tohto potrestal minimálne dva až trikrát do týždňa zbitím a to tak, že ho udieral rukou, či varechou alebo remeňom po rôznych častiach jeho tela alebo ho kopal, keď ležal na zemi, čím mu spôsoboval rôzne podliatiny a vyvolával u neho nadmerný stres a strach.“

	Po skončení vyšetrovania v predmetnej trestnej veci  vyšetrovateľ PZ predložil tunajšej prokuratúre  spisový materiál ČVS:ORP-688/1-OVK-ZA-2013 s návrhom na podanie obžaloby,  s ktorým som sa nestotožnila. 

Obvinený XXXXX vypovedal, že  nie je pravdou, čo je uvedené vo výrokovej časti uznesenia o jeho stíhaní. Jeho syn XXXXX býva s ním 6 rokov, lebo ho matka opustila a preto si podal žiadosť, aby mu bol zverený do opatery. On je ženatý 5 rokov, najprv s ním býval u svojej mamy na XXXXX,  a to tri až tri a pol roka. Od začiatku, ako bol XXXXX u neho, nemal s ním žiadne výchovné problémy. Jeho biologická matka XXXXX sa začala o XXXXX zaujímať o dosť neskôr, asi od jeho šiestich rokov. XXXXX mal k jeho manželke veľmi dobrý vzťah, volal ju stále mama. Problémy s ním začali v polovičke štvrtého ročníka, predtým mal problémy len s učením. Keď toto nezvládal, snažili sa on, jeho manželka ako aj psychologička a špeciálne pedagogička v jeho škole. Do polovice štvrtého ročníka s ním neboli žiadne výchovné problémy, zo školy chodieval včas domov, robil si úlohy a chodil von. Od tohto roku od marca či apríla stretol nejakých nových spolužiakov, nejakú partiu , ktorí ho nahovárali na krádeže v obchodoch, v škole, nechodiť na čas domov. Domov prišiel o 21,00 hod. alebo o 22,00 hod., pričom s manželkou ho vždy hľadali. Keď v škole ukradol digitálnu hru za 130 EUR,  tvrdil im, že ju našiel v tráve. Vtedy mu nechtiac vyletela ruka, teda proste,  keď prišiel domov večer, tak hra už doma nebola, lebo aj jemu ju z domu ukradol.  Keď sa ho pýtal, kde je tá hra, či ju vrátil spolužiakovi, videl na ňom, že klame. Keďže stále klamal, ruka mu uletela na neho a zasiahol ho hánkou pravej ruky v oblasti lícnej časti. Mal na ruke vtedy prsteň. Ráno mu telefonovali zo školy, že XXXXX tvrdí učiteľke, že spadol z bicykla, že či je to pravda. Zástupkyni školy povedal, že nespadol, že mu to spravil on. Na základe toho išiel ráno na siedmu do školy, vrátil puzdro z tej hry a podpísal papier, že ho raz udrel. Potom si ho zobrala jeho matka XXXXX na začiatku letných prázdnin. Syn mal  dvakrát zníženú známku zo správania na dvojku, lebo chodil do školy nepripravený, papuľoval triednej učiteľke a za krádeže.  Tiež sa stalo, že XXXXX raz neprišiel domov zo školy, hľadali ho s manželkou do večera a potom to zoznámil na políciu. Na druhý deň ho našiel školník sedieť na chodoch.  Za neposlúchanie mu sem -tam dal výchovnú jednu facku, čo bolo asi raz či dvakrát do roka. S manželkou sa mu vždy snažili ústne dohovoriť.  Alkohol si dá len príležitostne. Vypije si občas v sobotu pivo. Tvrdý alkohol pije len veľmi málo.  K psychologičke začali chodiť so synom, keď mal kradnúť, vymýšľať si a klamať asi v roku 2011 či 2012.  Tejto tiež nasľuboval, že sa bude správať dobre. 

Svedkyňa XXXXX, ustanovená opatrovníčka mal. XXXXX vo svojej výpovedi  uviedla, že mal. XXXXX je od roku 2004 v evidencii oddelenia sociálno-právnej ochrany detí a sociálnej kurately ich úradu. Rozhodnutím súdu bol v roku 2008 zverený do osobnej starostlivosti svojho otca XXXXX a matka mala na syna prispievať sumou 70EUR.  Od vydania rozsudku o zvýšení výživného v roku 2011 nemali s rodinou mal. XXXXX až do 03.07.2013 žiadny kontakt, pretože nikým im nič hlásené nebolo a nebolo potrebné v rodine vykonávať šetrenia.  V súčasnosti je mal. XXXXX u svojej matky XXXXX, ktorej bol opatrením súdu zverený do dočasnej starostlivosti a s matkou v súčasnosti býva v  XXXXX.  Viac sa k veci nevedela vyjadriť. 

Z výpovede mal. XXXXX vyplýva, že od tretej triedy ho začal otec biť, čo bolo asi v lete. Bil ho preto, že ide zo školy neskoro, alebo z vonku aj v noci alebo za poznámky zo školy,  ktoré boli preto, že nemal niekoľkokrát domácu úlohu. Raz sa stalo, že prišiel v noci z vonku v sobotu, bol úplne nasratý, že prišiel v noci domov, potom ho bil, najskôr začal po ňom vrieskať v kuchyni, že takto sa má chodiť domov. On, že nie, potom mu dal zo dve facky, jednou rukou a potom mal z toho aj modriny, dal mu po obidvoch stranách v oblasti líc, pričom na ruke mal prsteň a z toho sa mu asi spravili tie modriny. Potom ho sotil obidvoma rukami  na zem, spadol na roh postele a hlavu si udrel o ten roh. Potom dal na jeho hlavu nohu, chvíľu ju tam držal a potom mu kázal, choď sa umyť, prezliecť do pyžama a vypadni spať. Nevlastná mama bola vtedy v robote. Modriny videli v škole, kvôli tomu bol otec aj na pohovore. Otec ho bije každý druhý deň. Tam mu dával päsť po hlave , potom facky. Aj remeňom po chrbte a pleciach.  Bola  tam vtedy aj nevlastná mama.  Dával mu facky za zlé známky, za to, že si neviem zapisovať úlohy. On mu dal jedine facky na líca jednou rukou, nevie, koľko ich bolo, ale veľa.  Otec veľa pil, kde býva, je tam obchod, tam si dal pivo alebo borovičku. Bol úplne opitý, tackalo ho.  Tiež ho otec trestal tak, že mu dal zákaz pozerať sa na televízor, alebo zákaz chodiť vonku na dva týždne. Stalo sa, že otec zamkol televízor, ale on ten PIN kód vedel a ráno si ho zapol.  Tiež ho potrestal, kde prišiel neskoro domov, asi to bolo päťkrát. Vynadal mu, dal mu facku. Raz mal na chrbte modriny od remeňa Otec ho raz bil, raz nebil. Bil ho tak trikrát za týždeň a raz za víkend.  Otca sa bojí stále, že ho zbije. Bije ho za poznámky, neskoré príchody. Jeho príkazy neplní, lebo ho už nebaví  počúvať jeho príkazy a zákazy.  Raz sa stalo, že ho hľadali policajti. Tiež šikanoval jedného spolužiaka, furt mu robil zle, on je taký čudný, chodí po špičkách. K otcovi má hrozný vzťah, neznáša ho, je furt na neho zlý.  Len na neho huláka a vrieska. K nevlastnej mame má stredný vzťah. Lepšie sa mu býva u mamy. 

Svedkyňa XXXXX,   biologická matka mal. XXXXX vypovedala, že v období od januára 2011 do júna 2013 nebývala v spoločnej domácnosti so synom XXXXX, lebo tento bol súdom zverený do starostlivosti otca XXXXX. Ona v tom čase bývala u rodičov vtedajšieho priateľa v XXXXX. Súdom bolo rozhodnuté, že so synom sa môže navštevovať podľa dohody s jeho otcom. Keďže nemala prácu, moc sa so synom nekontaktovala, ale ako začala pracovať 13.09.2010, mala už príjem, tak začala splácať aj podlžnosti ohľadom výživného. S XXXXX bola sem-tam v telefonickom kontakte, ale moc si ho nemohla brávať na víkend, lebo pracovala vo firme aj v soboty a mala voľno len v nedeľu. Brávala si ho na viac dní na Vianočné sviatky, či Veľkú noc. Keď mala čas, snažila sa ho prísť pozrieť aj na otočku raz za dva či tri mesiace. Okrem výživného mu kupovala veci aj mimo -  oblečenie , topánky, hračky sladkosti, zaplatila mu i plavecký kurz v škole. Dňa 03.07.2013 prišiel za ňou do XXXXX brat XXXXX, ktorý jej povedal, že XXXXX  si stále požičiava peniaze od druhých, XXXXX často bije, keď je pod vplyvom alkoholu, pričom jej ukázal fotky XXXXX, ktoré mal spravené na mobile a na ktorých mal na tvári modriny. Čo ona vie, kvôli týmto modrinám bol XXXXX predvolaný na pohovor do školy, kde sa mal priznať k tomu, že ho vtedy zbil. Dňa 04.07.2013  volala XXXXXi, či je XXXXX doma, že by sním chcela ísť na zmrzlinu. Keď sa s XXXXX stretla, išli spoločne na políciu. Bola kontaktovaná aj sociálna pracovníčka, ktorej XXXXX povedal, že ho otec bije a ona potom podala aj trestné oznámenie. Sociálna pracovníčka sa  jej spýtala, či by si nemohla na nejaký čas zobrať XXXXX k sebe. XXXXX otec s tým súhlasil a  ona následne požiadala súd o zverenie XXXXX do jej starostlivosti. V súčasnosti od 10.08.2013 býva s XXXXX u jej matky v XXXXX, XXXXX tam aj nastúpil do školy. XXXXX sa na správanie otca nikdy nesťažoval, iba niekedy spomenul, že ho  neposlúchal. Pri stretnutiach s ním si všimla bežné modriny na končatinách, na kolene, ale to brala za bežné, lebo XXXXX liezol aj po stromoch a povedal jej, že spadol. XXXXX je tvrdohlavý, neposlúchne, pomaly aby ho človek na kolenách doprosoval. Je dosť urážlivý, keď nie je po jeho, tak sa urazí, oduje. Myslí si teraz, že ona ho musí poslúchať. Keď on neposlúchne a ona zvýši hlas, hneď na ňu vyrukuje, že „nech po  ňom nekričí, že to povie policajtom“. On si myslí, že mu nikto nemôže nič spraviť. Najviac ju vytáča do zlosti,  že keď mu aj 10-krát povie, aby niečo spravil, tak ju ignoruje. V tomto štádiu ju nerešpektuje ako matku, skôr ju berie, že mu musí všetko dať, vo všetkom vyhovieť. Od 04.07.2013 XXXXX postupne začal jesť, má stravu trikrát denne, nebol zvyknutý raňajkovať. Sem tam sa stalo, že sa uhol, uskočil, a keď sa zo pýtala, čo to má znamenať, povedal, že sa len zľakol.  Tiež mal zlé hygienické návyky. V období, keď sa so synom stretávala, nebadala zmeny v jeho správaní, lebo on je stále taký živý, hyperaktívny, ťažké je niečo na ňom badať.  S otcom sa kontaktovať momentálne nechce. Predtým otca ho volal tatino, teraz XXXXX. 

Z výpovede svedkyne XXXXX,  matky obvineného XXXXX vyplýva, že  býva asi 2 minúty od domu, v ktorom býva jej syn XXXXX so svojou manželkou XXXXX. Oni tu na XXXXX bývajú v podnájme asi dva roky, predtým býval syn XXXXX s manželkou XXXXX aj so synom XXXXX u nej. V čase, keď XXXXX ešte nebol ženatý, býval u nej len so synom XXXXX. Syn mal XXXXX zvereného  súdom, lebo ho vychovávala vlastne ulica, keď bol najskôr u matky. Keď XXXXX synovi  doviedli policajti, pýtali sa ho, či si ho nechá alebo ho majú dať do ústavu. XXXXX sa rozhodol, že si syna zoberie k sebe. XXXXX bol vždy taký sebavedomý, nikoho sa nebál, s hocikým išiel a to s tým, kto mu všetko nasľuboval. Od malička vedel obsluhovať automaty na rôzne nápoje, lebo predtým mu bolo všetko dovolené a postupne ako bol u nich, sa mu vysvetľovalo, čo nemôže. Nemal základné hygienické návyky. Postupom času sa u otca normalizoval, zo začiatku si dal povedať, poslúchal, ona s ním nemala problémy. Také dva roky s ním nebol problém, teda až do tretej triedy. V tej dobe býval XXXXX u nej aj s otcom a XXXXX, pocikával sa, kvôli čomu chodil aj po lekároch.  Potom s ním začala chodiť na psychológiu do školy a potom aj na polikliniku, ale nepomohlo to, on bol strašne živý. Mal starších kamarátov, nie vo svojom veku, týchto si bral za vzory a oni ho svojim správaním veľmi ovplyvňovali, nahovárali na všeličo. Kým býval u nej, stávalo sa, že schovával jedlo, ktoré mal nachystané na desiatu do školy, potom sa to našlo splesnivené. Keď sa ho pýtali na dôvod, sklonil hlavu dole a rozplakal sa.  Keď sa presťahovali do prenájmu, už nebola s nimi často v kontakte, pričom XXXXX pribehol aj cez týždeň alebo cez víkend s ním bola určite. Keďže s nimi nebývala v spoločnej domácnosti, o výchovných problémoch s vnukom XXXXX vie od syna XXXXX, keď sa jej na to sťažoval. Bola zhrozená nad jeho poznámkami ako aj známkami v škole. Od syna XXXXX vie, že XXXXX kradol v Bille, mal tam zákaz chodiť. Keď sa XXXXX pýtala, že prečo to robil, mal ukradnúť lízatko, tak jej odpovedal, že mal proste na to chuť. Nevedela to pochopiť, lebo doma aj u nej mal vždy sladkosti. Tiež sa dozvedela, že nikdy nebol načas zo školy doma a ten posledný ráz neprišiel vôbec domov. Ona nikdy na jeho tvári či tele nevidela modriny alebo iné zranenia z toho, že by bol moc bitý. On bol dosť živý, často po vonku behával, chodil po kolenách či liezol po stromoch v parku alebo a bicykloval. V jej prítomnosti sa stalo, že od XXXXX dostal jednu výchovnú facku, keď hlavne klamal  a XXXXX sa od neho chcel dozvedieť pravdu. Syn cez týždeň nepil, lebo chodil každý deň do práce. Cez víkend si vypil, ale nie, že by to preháňal, len tak do nálady. Zo začiatku bol vzťah XXXXX  k neveste XXXXX veľmi dobrý, ona si ho chcela získať, hneď sa na ňu naviazal. Ona všade s ním chodila po doktoroch aj o jej prvú robotu prišla najmä kvôli XXXXX, lebo bola stále s ním. Potom ako rástol tak začal aj ju klamať a kvôli tomu ona začala na neho ziapať, aby hovoril pravdu. Začali aj zákazy zo strany XXXXX a XXXXX, lebo XXXXX to bolo jedno, bol ako flegmatik. U XXXXX nebadala väčšie požívanie alkoholu. Biologická matka si XXXXX začala brávať na prázdniny na pár dní až posledné dva roky. Dovtedy o neho nemala vôbec záujem. Ona potom bývala s priateľom v XXXXX a vtedy sa jej zdalo, že sa veľmi zmenila k lepšiemu, mala o XXXXX častejší záujem. V poslednej dobe mu aj kupovala oblečenie, darčeky a XXXXX strašne chcel ísť k nej

Svedok XXXXX, brat obv. XXXXX využil ustanovenie § 130 ods. 1 Tr. por. a vo veci nevypovedal. 
 
Z výpovede svedkyne XXXXX, manželky obvineného vyplýva, že s XXXXX sa pozná asi 6 rokov dozadu. Oni si v tej dobe brávali XXXXX len na víkendy, lebo to tak bolo určené súdom. Keď XXXXX doviezli policajti, aby sa o neho staral, tak už žili v spoločnej domácnosti. XXXXX mal vtedy len 4 roky, oni mali medzi sebou veľmi dobrý vzťah. XXXXX bol na otca veľmi naviazaný. Aj ju začal oslovovať mama, a to z vlastnej vôle. XXXXX začal chodiť do škôlky a keď ho cez prázdniny nemali kde dať, tak zostala pri ňom doma a prišla o svoju prácu. Začiatky s XXXXX boli veľmi ťažké, nemal hygienické návyky, bál sa vody, nechcel sa sprchovať. Zo začiatku nechcel rešpektovať príkazy, pocikával sa. Postupne si ale zvykol na určité pravidlá a povinnosti a jeho správanie sa zlepšilo k lepšiemu. S učením nemal nikdy problémy, bol bystrý. Najskôr chodil na ZŠ na XXXXX, neskôr na ZŠ XXXXX, kde s ním začali tieto jeho vrtochy.  On bol ten nadriadený, aby ho všetci počúvali a kvôli tomu ho spolužiaci nemali prijať, mal s nimi problémy.  Jeho správanie sa v škole zmenilo k horšiemu v treťom ročníku. Všetko malo vplyv na jeho školu či domácnosť, teda že jeho matka ho začala navštevovať a brať si ho k sebe.  Keď krátko bývala na XXXXX, raz ho nechcela vrátiť späť. Vtedy ešte ale XXXXX nechodil do školy. Potom si ho začala brávať k sebe do XXXXX, kupovala si ho darčekmi, čo chcel mal, všetko mu povolila a keď prišiel domov, nechcel rešpektovať ich pravidlá, čo môže a nemôže. Najväčší zlom v správaní nastal po Vianociach tohto roku (svedkyňa vypovedala dňa 22.10.2013).  Zistili, že im klame, v škole nerešpektoval ani učiteľku, robil si čo chcel. Dohovárali mu, čo si on vypočul, ale neposlúchal. XXXXX bol pri dohováraní miernejší, skôr jej praskli nervy a aj zvýšila hlas. Za neposlúchanie a nerobenie si povinností do školy mal väčšinou zákaz dívania sa telky. Málokedy mal zákaz chodiť von. Vždy mal nachystanú desiatu, nič mu nechýbalo, ale zistili, že v škole brával spolužiakom desiaty, lebo podľa XXXXX spolužiak mal iné a on to chcel.  Tiež mal v škole brať spolužiakom drobné peniaze, desiaty hádzal za skriňu. Vždy mal aj sladkosti, ktoré si brával bez dovolenia. Tiež meškával zo školy, začal chodiť domov v rôznych časových intervaloch, ktoré predlžoval. Tvrdil, že  sa hral s kamarátmi na ihrisku, chodil do telocvične. Oni ho potom hľadali.  Raz sa stalo, že v škole ukradol tú hru, vtedy dostal od XXXXX jednu facku, keď mu uletela ruka. XXXXX mu tú hru zobral, že to pôjde riešiť na druhý deň do školy, ale ráno mu malý tú hru ukradol. Inokedy, čo ona vie, tak mu  XXXXX nedal facku, len raz, mu dal po zadku. XXXXX mal modriny väčšinou na nohách, lebo sa stále šmýkal po kolenách v škole aj vonku. Raz mal na tvári v oblasti spánku menšiu modrinu, ale z pádu na bicykli v praku.  Modrinu mal na tvári po facke, ktorú dostal od otca keď ukradol tú hru.  Manžel XXXXX požíva alkoholické nápoje len príležitostne do nálady, väčšinu si dá pivo. Nestalo sa, že by sa manžel správal výbušne, ani slovne ani fyzicky. Raz XXXXX hľadala aj polícia, keď pred koncom školského roku neprišiel zo školy domov. Potom  ho našiel ráno školník sedieť na schodoch pred školou. 
	
          Svedkyňa XXXXX  vo svojej výpovedi uviedla, že  XXXXX pozná od jeho mamy. XXXXX aj s manželkou XXXXX a synom XXXXX bývali predtým u jeho mamy, kde mali stiesnené pomery. Ona po smrti mamy zdedila dom, v ktorom zostala sama a keďže dom bol pre ňu veľký, prenajala spodnú časť domu XXXXX s rodinou. Na prízemí domu má aj otvorený obchodík s potravinami, ale oni bývali v úplne samostatnej bytovej jednotke pozostávajúcej z jednej miestnosti, kde je aj kuchyňa a jedna menšia izba so sociálnym zariadením. U nej začali bývať asi od augusta či septembra 2011 a bývajú u nej až doposiaľ, okrem ich syna XXXXX, ktorý už s nimi nebýva. Keďže XXXXX a XXXXX chodili do práce a XXXXX do školy, ráno ho ona vyprevádzala do školy a tiež ho čakávala zo školy. Ona s ním nemala žiadny problém, myslela si, že ju poslúcha. Ráno mu pripomenula, ako sa má správať v škole. Za začiatku chodil  aj načas zo školy, lebo otec jej na papierik napísal časy jeho príchodov. Nie vždy ich ale dodržal, stalo sa, že prišiel aj o deviatej večer, ale si raz alebo dvakrát. Vždy vysvetľoval, že bol u nejakého kamaráta. Oneskorené príchody začali až v štvrtom ročníku na jar.  Problémy s XXXXX riešili sami dole, ona pri tom nebola.  S XXXXX bolo ťažko, on si strašne vymýšľal . Doma nepočula XXXXX plakať,  aj keď mohli po ňom kričať, keďže by si zaslúžil za všetko, čo vyviedol. Nikdy ho nevidela nešťastného, nesťažoval sa jej na rodičov, keď boli samotní. Raz ho videla plakať kvôli tomu, že prišiel neskoro domov,  ale jeho rodičia už nemali síl mu dohovárať, keď to nemalo význam, ona ho zavolala hore k sebe a dohovorila mu. Sľúbil jej, že to už nikdy neurobí, ale za dva či tri dni neprišiel vôbec  na noc domov a hľadala ho aj polícia.  Nespomína si, že by na XXXXX videla nejaké modriny. Vzťah k otcovi podľa nej mal XXXXX dobrý, nebál sa ho, určite v jeho prítomnosti nemal z neho žiadnu obavu. Ona by bola v jeho výchove prísnejšia a dôslednejšia. XXXXX alkoholické nápoje konzumoval ako bežný konzument. Skôr si cez víkend kúpil domov pivo. Nikdy no nepočula a nevidela agresívneho, že by vykrikoval.  XXXXX nebolo zlé chlapča, mala ho rada, bol taký milý chlapec. Nerozumie tomu, že tak malé dieťa vedel tak dobre, až profesionálne klamať.  XXXXX sa mu snažil byť dobrým, normálnym otcom, ktorý ho mal rád.  XXXXX chodil čisto oblečený, nikdy nebol špinavý, vždy mal navarené, nachystanú desiatu. Ovocie mal vždy, ako aj hračky. 	
V priebehu vyšetrovania bola do konania pribratá znalkyňa z odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia detí a klinická psychológia dospelých za  účelom vypracovania znaleckého posudku k osobe mal. XXXXX.  

Zo záveru znaleckého posudku vyplýva, že aktuálna intelektová kapacita sa u mal. XXXXX pohybuje v oblasti dolnej úrovne subnormy 75 IQ, pričom dispozičná intelektová kapacita je v oblasti polulačného priemeru v rámci normy. V prostredí, v ktorom sa maloletý pohyboval a vyvíjal sa intelekt pomalšie,   nedosiahol dispozičnú intelektovú kapacitu. Minimálne sa rozvíjala sociálna oblasť intelektu. Sociálne zručnosti potrebné na adaptívny pohyb v societe sú slabo osvojené, doslovne zanedbané, na úrovni ľahkej debility. Na druhej strane v pohybe a komunikácii s okolím  sa z  hľadiska uspokojenia svojich potrieb pohybuje zručne, využíva manipulácie voči okoliu, klame, zneužíva empatiu okolia. Maloletý ma minimálne nadobudnuté základné sociálne, etické, mravné a právne normy a vedomosti, teda tie, ktoré sú v jeho vekovom období osvojené. Niektoré sociálne normy a návyky smerujú k disociálnemu vývoju.  U mal. XXXXX sa jedná o nezrelú osobnosť dieťaťa v mladšom školskom veku, s poruchami správania a emócií v detskom veku. Socializácia osobnosti výrazne zaostáva. Maloletý nerešpektuje autority, odmieta vedenie dospelými osobnosťami, je vzdorovitý. Sociálne zručnosti potrebné na adaptívny pohyb v societe sú slabo osvojené, doslovne zanedbané, na úrovni hlbokej subnormy. U maloletého sa jedná o nezrelú osobnosť dieťaťa vyrastajúceho v disharmonických psychosociálnych podmienkach. Oblasť emotivity, vyšších citov, empatie je slabo rozvinutá, čo je v určitej miere podmienené aj exogénne, malo stimulujúcim rodinným prostredím. Má sklon k impulzivite,  afektívnej labilite. Základné sociálne normy sú slabo osvojené a nie sú internalizované v osobnosti. Proces socializácie je nedostatočne nastúpený. Maloletý má sklon k nezodpovednosti, narúšaniu poriadku, provokácii okolia, disociálnemu konaniu (krádeže), klamstvám.  Má sklon k manipulácii s faktami, prežitých skutočností. Správanie a konanie obv. XXXXX nevyvolalo psychické následky v  zmysle úzkostnej, anxioznej poruchy, prípadne inej neurotickej poruchy. Správanie maloletého je ťažko výchovne zvládateľné, nerešpektuje vedenie dospelou osobu, ktorá ho vedie k adaptácii a socializácii osobnosti. Na poruchách správania a emócií sa podieľal tím  odborníkov ako triedna učiteľka, špeciálny pedagóg, klinický psychológ, lekár, sociálny pracovník, s malým výsledkom. 

	Súčasťou vyšetrovacieho spisu sú aj správy k osobe mal. XXXXX. Zo správy detskej lekárky XXXXX je zrejmé, že  XXXXX je v starostlivosti ich ambulancie od 01.07.2008 doteraz. Do kuratívy a na prevenciu chodil v sprievode p. XXXXX alebo v sprievode otca. Pri                               1. Preventívnej prehliadke v r. 2008 bolo konštatované, že dieťa je dystrofické - hypotrofické, vonkajšie známky fyzického násilia počas vyšetrenia nezistila.   Pani XXXXX XXXXX často poukazovala, že XXXXX je hyperaktívny, v škole neprospieva, nevie sa sústrediť pri učení, preto ho odporučila na odborné neurologické vyšetrenie. Chorobnosť u maloletého bola sporadická. 

	Zo správy ZŠ XXXXX XXXXX vyplýva, že XXXXX sa stal žiakom ich školy od 01.09.2010 do 30.06.2013. Prišil k ním zo ZŠ XXXXX XXXXX, kde absolvoval prvý ročník a školu zmenil údajne preto, že tam bol šikanovaný spolužiakom. Už ako prvák ma na konci školského roka zníženú známku zo správania 2. stupňa. Keď prišiel do ich triedy, bol hneď rušivým elementom. Jeho správanie bolo nevypočítateľné. Na začiatku bola s ním ťažká komunikácia, spolužiakom robil napriek, pôsobenie učiteľky sa míňalo účinku, akoby bol voči všetkému a všetkým hluchý. Postupom času sa ako tak dostal do normy. Nepoznal pohladenie, pritúlenie, keď ho chcela pohladkať, uhol sa.  V treťom a štvrtom ročníku niekoľkokrát zobral spolužiakom desiatu z tašiek, alebo sladkosti, pričom vždy mal svoju desiatu.  Na konci štvrtého ročníka ukradol spolužiakovi peňaženku, a časť peňazí minul v školskom bufete a zvyšok si dal do nohavíc.  Z počutia vie, že kradol aj sladkosti v Bille. XXXXX chodil do školy bez domácich úloh, lebo si ich nezapisoval. Chýbali mu školské potreby, lebo vždy všetko postrácal alebo zničil. Aj keď sa m ich rodičia snažili stále dokupovať. Jeho školská dochádzka bola dobrá, vymeškával len z dôvodu choroby, čo bolo vždy lekársky potvrdené. Neslušne sa spával aj voči učiteľom - odvrával im, musel mat vždy posledné slovo, vyvolával roztržky, deťom nadával.  Raz bola upozornená chlapcami na modrinu na jeho nohe, povedal, že ho otec zbil.  Na konci štvrtého ročníka prišiel  do školy s modrinami na tvári. K ublíženiu zo strany otca malo prísť pre ukradnutú hru spolužiakovi.  XXXXX je bystré dieťa. Ťažko sa  s ním komunikovalo, rád hovoril len o tom, čo ho zaujímalo. Otca podľa nej mal  rád, mal pred ním rešpekt, ale v poslednom čase rád a často spomínal svoju biologickú matku. Ona mu asi viac dovolila, mohol si pri nej robiť čo chcel. Z jeho rečí vycítila, že ju mal rád. O nevlastnej matke sa tak nevyjadroval - ona bola na neho prísnejšia, chcela po ňom, aby ju počúval, ale ona sa o neho starala  a  robila, čo bolo v jej silách. 

Vyšetrovateľ PZ do spisu zabezpečil aj správy k osobe obv.  XXXXX.  Z  týchto správ vyplýva, že obv. XXXXX v minulosti nebol postihnutý za spáchanie priestupku. V registri trestov má  jeden záznam z 18.04.1996,  kedy bol odsúdený pre  § 9ods. 20, § 247 ods. 1 písm. b)  Tr. zák.  a bol mu uložený trest odňatia slobody vo výmere 1 mesiac  so skúšobnou dobou  do 01.05.1997, po uplynutí ktorej sa osvedčil. 

Podľa § 2 ods. 12 Tr. por. orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

V danom prípade sa trestné konanie viedlo proti obv. XXXXX   pre skutok popísaný  v uznesení o vznesení obvinenia číslo ČVS:ORP-688/1-OVK-ZA-2013, ktorý bol právne kvalifikovaný ako zločin  týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1  písm. a) Tr. zák. 

Objektom toho trestného činu je ochrana určitej kategórie osôb uvedených v 208 ods. 1 Tr. zák. 

Objektívna stránka zločinu  týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1  písm. a) Tr. zák.  spočíva v konaní páchateľa, ktorý týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť. 

Podľa zákonodarcu sa týraním rozumie  zlé zaobchádzanie s blízkou osobou alebo osobou, ktorá je v starostlivosti alebo výchove, ktorým páchateľ prejavuje hrubší stupeň necitlivosti a bezohľadnosti. Vyznačuje sa určitou trvalosťou, prípadne aj sústavnosťou alebo opakovanými útokmi, ktoré takáto osoba vzhľadom na jeho hrubú bezohľadnosť alebo bolestivosť považuje za ťažké príkorie, ponižovanie. Trvalosť páchateľovho konania je nutné posudzovať v závislosti od intenzity zlého zaobchádzania. Nevyžaduje sa, aby u zverenej osoby vznikli následky na zdraví. 

	Pod pojmom fyzické alebo psychické utrpenie treba rozumieť taký stav, ktorý sa vyznačuje telesnými alebo duševnými bolesťami, ktoré ovplyvňujú obvyklý spôsob  života týranej osoby a netrvajú celkom krátky, prechodný čas. 

	Podstatou konania páchateľa, a to bez ohľadu na to, ktorou v zákone vymenovanou formou sa ho dopustí, však vždy musí byť týranie blízkej osoby alebo osoby, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické trpenie alebo psychické utrpenie. 

Zo zadokumentovanej dôkaznej situácie jednoznačne vyplýva, že v rodine obvineného najmenej od začiatku roka 2011, keď mal. XXXXX bol žiakom tretieho ročníka základnej školy, dochádzalo k nedorozumeniam medzi obv. XXXXX a mal. XXXXX, nakoľko maloletý nerešpektoval  svojho otca a nevlastnú matku XXXXX, s ktorými žil v spoločnej domácnosti,  nespolupracoval  s nimi v záujme starostlivosti o neho a jeho výchovu,  neplnil si riadne svoje vzdelávacie povinnosti primerane svojim schopnostiam a 
nevyvaroval sa spôsobu života, ktorý mohol byť preň ohrozujúci (neskoré príchody domov, rodičov neinformoval vopred, kde sa bude zdržiavať a pod.). V dôsledku uvedeného vznikali medzi obvineným  a maloletým  napäté situácie, ktoré  vzťahy medzi nimi zhoršovali a vyhrotili až do takej miery, že pri opakovanom nerešpektovaní  a nespolupracovaní s otcom a nevlastnou matkou, obvinený siahol po násilnom riešení konfliktu a maloletého XXXXX v takejto  záťažovej situácii minimálne trikrát udrel rukou po tvári, pričom naposledy mu na tvári spôsobil viditeľné modriny nevyžadujúce si lekárske ošetrenie. Hoci reakcia obvineného v podobe „faciek“ na problémové správanie maloletého nebola reakciou primeranou,  táto ešte automaticky neznamená, že zodpovedá zákonnému znaku týrania podľa § 208                 ods. 1 písm. a)  Tr. zák. v zmysle vyššie uvedeného. Z vykonaných dôkazov je totiž zrejmé, že maloletý nebol násilnému správaniu obvineného vystavený bezdôvodne, ale   „facky“ vždy súviseli  a boli len  následkom problémového správania sa maloletého (opakované klamstvá, kradnutie vecí, neskoré príchody domov, nezvestnosť maloletého pod.), ktorý nedokázal rešpektovať a plniť oprávnené požiadavky obvineného a nevlastnej matky. V  dôsledku  násilného správania sa obvineného voči maloletému, tomuto  nikdy nebolo spôsobené zranenie, ktoré by si vyžadovalo lekárske ošetrenie, resp. také zranenie, ktoré by maloletého obmedzovalo v obvyklom spôsobe života.  Potrestanie maloletého nikdy nebolo surové  a  výrazne neprimerané či inak vážne zasahujúce do jeho fyzickej integrity. Hoci maloletý uvádza, že otec ho bil remeňom a bitie bolo takmer dennodenné, vykonané dokazovanie tieto tvrdenia nepotvrdili. V tomto smere je potrebné poukázať na výpoveď svedkýň XXXXX, XXXXX  a  XXXXX a v  neposlednom rade aj na správu detskej lekárky, z ktorej vyplynulo, že vonkajšie známky fyzického násilia počas vyšetrenia nezistila.  Prihliadnuť je nutné aj na  konštatovanie znalkyne, podľa ktorej maloletý XXXXX má sklon ku klamstvám, k manipulácii s faktami  a k zneužívaniu empatie okolia. 

V prospech obvineného svedčí aj fakt, že znalkyňa  XXXXX v závere posudku skonštatovala, že konanie obvineného u maloletého nevyvolalo psychické následky v zmysle úzkostnej, anxioznej poruchy, prípadne inej neurotickej poruchy.  Podľa znalkyne správanie maloletého je ťažko výchovne zvládateľné, pretože maloletý nerešpektuje vedenie dospelou osobou, ktorá ho vedie k adaptácii a sociálizácii osobnosti. Na poruchách správania a emócií maloletého sa podieľal i tím odborníkov, ktorí však dosiahol len malý výsledok. 

	Vzhľadom na takto zistené skutočnosti som toho názoru, že správanie obvineného voči maloletému  nemá charakter týrania v zmysle § 208 Tr. zák.

Berúc v úvahu vyššie uvedené okolnosti a závery vykonaného dokazovania možno potom  prijať záver,  že konanie obvineného XXXXX  nie je trestným činom,  ale že ide o skutok,  ktorý by mohol byť priestupkom.

Podľa § 214 ods. 1 Tr. por. prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

 S ohľadom na vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla o postúpení predmetnej veci   v zmysle § 214 ods. 1 Tr. por.  Takýto postup je v súlade s ustanovením § 20 zákona č. 372/90 Zb. o priestupkoch v znení noviel, pretože vzhľadom na čas spáchania skutku zodpovednosť za priestupok nezanikla.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Bibiana Mikolajová
prokurátorka