Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 1 Pv 281/13/1101	Bratislava I, 7.1.2014
EEČ : 2-8-45-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a, odsek 2 písmeno d Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodnému úradu XXXXX, Odboru všeobecnej vnútornej správy

v XXXXX na XXXXX ulici číslo XXXXX v spoločnej domácnosti týra blízku osobu a to tak, že od roku 2005 až po súčasnosť jej opakovane spôsobuje fyzické a psychické utrpenie bitím, vyhrážaním, vulgárnym nadávaním, vyvolávaním strachu a stresu tým spôsobom, že svojej matke XXXXX, narodenej XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX ulica číslo XXXXX od bližšie nezisteného dňa a mesiaca  roku 2005 neustále nadával, vyhrážal sa jej, že ju zabije, v roku 2009 v nezistenom dni a mesiaci nič netušiacu matku udrel bezdôvodne päsťou do hlavy, následne aj v rokoch 2010 až 2012 bol voči svojej matke agresívny, bezdôvodne jej vulgárne nadával „ty piča, ty kurva" a od roku 2013 sa jeho týranie voči matke zintenzívnilo, v januári 2013 ju slovne napadol, vulgárne jej nadával a dal jej bezdôvodne silnú facku, sotil ju na gauč, na čo si ona udrela bok a dňa 02.04.2013 v čase okolo 09.30 hodine začal jej vulgárne nadávať, bol agresívny, následne dal matke dva-krát silnú facku do ľavej a pravej časti tváre, pričom spadla na zem, postavila sa, opäť ju udrel päsťou do tváre, dôsledkom čoho spadla na zem, opäť sa postavila a dostala ranu päsťou do oblasti tváre, po týchto útokov sa postavila a rýchlo si išla ľahnúť na posteľ, na čo pristúpil k nej, nahol sa nad ňu, dal jej dva údery do nosa a do tváre a začal ju škrtiť, čím uvedeným konaním poškodenej XXXXX, narodenej XXXXX, trvale bytom XXXXX, XXXXX ulica číslo XXXXX, opakovane spôsoboval fyzické a psychické utrpenie,

že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom proti občianskemu spolunažívaniu  podľa § 49 odsek 1 písmeno d)  zákona číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľka Odboru kriminálnej polície  Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave I uznesením pod číslom konania ORP-494/1-OVK-B1-2013 z 02.04.2013 začala postupom podľa § 199 odsek 1 Trestného poriadku trestné stíhanie vo veci zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno d) Trestného zákona s poukazom na ustanovenie § 138 písmeno b) Trestného zákona  na tom skutkovom základe ako je uvedené vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

Následne vyšetrovateľka Odboru kriminálnej polície Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Bratislave I  uznesením pod číslom konania ORP-494/1-OVK-B1-2013 z 03.04.2013 podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesla obvinenie XXXXX za zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno d) Trestného zákona s poukazom na ustanovenie § 138 písmeno b) Trestného zákona  na tom skutkovom základe ako je uvedené vo výrokovej časti predmetného uznesenia.

Nadväzne na to po skončení prípravného konania bol vyšetrovateľom Policajného zboru dozorujúcej prokurátorke tunajšej prokuratúry predložený s vecou súvisiaci spisový materiál spolu s návrhom na postúpenie veci.

Po vyhodnotení doposiaľ zadovážených a vykonaných dôkazov jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne tak, ako to má na mysli ustanovenie § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku som  tiež dospela k záveru, že protiprávne konanie obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, vykazuje nanajvýš znaky priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa    § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch, na prejednanie ktorého je príslušný Obvodný úrad XXXXX, Odbor všeobecnej vnútornej správy.

K tomuto záveru som dospela po dôslednom posúdení predmetnej veci, najmä s prihliadnutím na samotnú osobu obvineného, na osobu poškodenej, na vzájomné vzťahy medzi obvineným a poškodenou, na okolnosti, za akých došlo k tomuto konaniu obvineného, a samozrejme s prihliadnutím aj na formuláciu a obsah samotných vyhrážok obvineného adresovaných poškodenej.

Preskúmajúc súvisiaci vyšetrovací spis som totiž zistila, že konanie obvineného XXXXX tak, ako vyplynulo z dôkazov vykonaných v prípravnom konaní, najmä však po vznesení obvinenia XXXXX za posudzovaný zločin, za existujúcej dôkaznej situácie nevykazuje všetky znaky skutkovej podstaty zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby tak, ako to má na mysli ustanovenie § 208 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno d)  Trestného zákona s poukazom na ustanovenie § 138 písmeno b) Trestného zákona, a to tak po  objektívnej ako i po subjektívnej stránke.

	Čo sa týka protiprávneho konania obvineného Hlavatoviča, ktoré je predmetom tohto trestného konania, na začiatku prípravného konania stáli proti sebe dve skupiny dôkazov. Prvým bola výpoveď samotného obvineného, ktorý priznal hádky, nadávky a prudšie slovné výmeny názorov  so svojou matkou poškodenou XXXXX, tiež priznal, že poškodenej dal jednu facku avšak len preto, že ona na neho zaútočila ako prvá s tým, že matku nikdy neudrel päsťou, pričom v inkriminovaný deň ju len chytil za ruku  a stiahol na koberec a dal jej tú facku s tým, že jej hrubo nadával. Vôbec sa jej však nevyhrážal. Oni mávali spolu prudšie výmeny názorov, aj si vzájomne vynadali, ale nemalo to tú intenzitu konania, tak ako je to popísané v uznesení o vznesení obvinenia. Celé to vníma len ako bežné rodinné konflikty a ako ich vzájomnú komunikáciu medzi sebou. S odstupom času si však uvedomil, že tak ako sa ku sebe správajú nebolo veľmi vhodné a pekné. Svojím rodičom s ktorými žije v spoločnej domácnosti každodenne finančne aj inak pomáha, stará sa o dom, vybavuje všetky rodinné záležitosti, nakupuje a pod.. K osobe matky dodal, že je psychicky chorá, že bola viackrát hospitalizovaná na psychiatrii a v súčasnosti nadmerne požíva rôzne lieky. Tiež si myslí, že na podanie trestného oznámenia na neho bola navedená pánom Novákom. Svoje správanie je ochotný prehodnotiť a ďalším životom, chce preukázať, že ani otec a ani mama nemusia mať žiadne obavy z jeho prítomnosti.

	Na strane druhej stojí najmä prvotná výpoveď poškodenej XXXXX  učinená ešte pred vznesením obvinenia XXXXX za tento zločin a výpoveď svedka XXXXX staršieho ako aj svedka XXXXX a svedka XXXXX ako nepriamych svedkov. Poškodená XXXXX, matka obvineného vo svojej výpovedi uviedla, že   v roku 1997 jej dal obvinený prvý-krát facku a začal jej nadávať a urážať ju. Toto neriešila na polícii. Vtedy jej aj poškodil chrup. Ďalej v roku 2004 ju syn dva-krát udrel päsťou do oka, pričom jej hrubo nadával. O tom, že ju syn bil svedčia i záznamy z rokov 2002, 2003, 2004 a 2005, kedy jej  oznámenie bolo odstúpené na skrátené vyšetrovanie. Ďalej v roku 2009 ju syn strašne udrel do hlavy. V roku 2010 musela ísť na psychiatriu, lebo bola psychicky na dne. V roku 2012 sa to tiež opakovalo, vykrikoval, že mu nenavarila mäso. Slovne ju napadol aj v januári 2013, pričom jej škaredo vynadal. Naposledy dňa 02.04.2013 na ňu ako i na manžela hrubo kričal, vtedy jej dal tú facku a tiež ju udrel päsťou do tváre, pričom jej hrubo nadával, škrtil ju a vrieskal po nej. Potom, keď si išla ľahnúť, tak ju ešte dva-krát udrel do tváre. V závere svojej výpovedi dodala, že ona sa bojí, že sa jej syn pomstí, nakoľko viackrát sa jej vyhrážal zabitím.

	Následne poškodená XXXXX dňa 22.05.2013  počas svojho výsluchu učineného po tom, ako bolo XXXXX  za predmetný zločin vznesené obvinenie uviedla, že syn ju síce niekedy udrel a škaredo sa vyjadroval na jej osobu, ale nikdy sa jej nevyhrážal zabitím, on je len nadával, rozčúlil sa, prípadne niečo po nej hodil, sotil ju a pod. Keď sa dozvedela, že jej syn môže byť odsúdený na 10 rokov, tak si pomyslela, že za čo. Jej syn si myslel, že má veľké práva v dome, pretože na neho dal brat prepísať 1/8 domu. Ona sa musela starať o manžela, ktorý je alkoholik a kvôli nemu sa musela aj liečiť. Ďalej dodala, že v inkriminovaný deň prišiel syn domov a vynadal jej,  škaredo nadával aj jej manželovi, vtedy vznikla v kuchyni ,,trma vrma“ a tak si to odniesla. Syn jej občas dal facku, ona do neho ,,šprtne“ a hneď je na zemi. Na ošetrenie po výsluchu nechcela ísť, lebo jej nič nebolo. K zraneniam uviedla, že syn jej nikdy nič nezlomil, len jej dal facky, pričom raz jej z úst vypadol mostík, a potom si dala urobiť protézu. K útoku na jej osobu zo strany syna dochádzalo tak asi dva-krát do roka. Nikdy ju však neudrel päsťou a ani do nej nekopal, pričom zabitím sa jej nevyhrážal, nikdy to nepovedal, on narobil len veľa kriku a nadával, zvyšok predchádzajúceho tvrdenia bola iba je momentálna reakcia. Nemá z neho strach a nemá ani najmenšiu obavu z jeho prítomnosti v spoločnej domácnosti. K predchádzajúcemu tvrdeniu, že sa bojí o svoj život a v prípade, ak by bol syn prepustený, žiada byť o tom informovaná,  uviedla, že túto vetu ona nepovedala.

V predmetnej veci bol tiež dva-krát vypočutý XXXXX starší, ktorý bol aj očitým svedkom  posledného ataku obvineného XXXXX na XXXXX, matku obvineného a v podstatne zhodne s poslednou výpoveďou poškodenej uviedol, že videl ako ich syn prefackal poškodenú. Tiež uviedol, že predtým sa ich syn s matkou pohádal, syn jej vyčítal, že nič nenavarila. K tým fackám uviedol, že išlo o 5-6 faciek otvorenou dlaňou, nevidel, že by syn manželku aj škrtil, resp. ju udrel päsťou. Ďalej dodal, že oni sa hádali najmä kvôli peniazom a domu, lebo manželka chce ˝ domu predať. Jeho syn fyzicky nikdy nenapadol, on sa ho nebojí, jemu nijako neublížil. V závere dodal, že toto sa nestalo prvý-krát. Syn manželku prefackal predtým aj na Vianoce, pričom k hádkam medzi synom a jeho manželkou dochádza tak raz za tri mesiace. Pri tých hádkach syn manželku aj fyzicky napadol, ale len tak, že ju chytil a prefackal, nikdy nevidel však, že by ju syn udieral päsťou, alebo by do nej kopal nohami  Podľa jeho názoru je to preto, že ona doma nenavarí. Ďalej dodal, že syn kúpil chladničku, práčku, teraz televízor, avšak peniaze v hotovosti nedával, ale kupoval veci, tiež financoval opravu strechy a platil za súdny spor a odstupné v prípade vedenia súdneho sporu o časť bytového domu, kde bývajú. Manželka synovi tiež párkrát zobrala peniaze, kvôli tomu ju však nenapadol, len jej to vyčítal. Po návrate syna z väzby už nedošlo k nijakému incidentu, strach z neho nemá, no mal by prestať toľko piť. Tiež uviedol, že nepočul, že by sa jej niekedy vyhrážal smrťou. 

XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že on nikdy očitým svedkom konfliktov medzi obvineným XXXXX a poškodenou XXXXX nebol. O tých fackách a bitkách sa dozvedel sprostredkovane a to hlavne od svojej manželky, ktorá zomrela asi pred 6 rokmi. Vladovi sa snažil dohovoriť, avšak on vždy vinu zvalil na svoju matku, že ona nevarí mäso. Raz mu tiež poškodená povedala, že jej syn Vlado  vyrazil zub. On na ňu naliehal, aby išla na políciu. Pred ním však obvinený XXXXX nikdy nebol agresívny. 

	XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že vo vzťahu k obvinenému  XXXXX a poškodenej XXXXX je ich susedom. Ďalej dodal, že nikdy nebol očitým svedkom nejakého incidentu, len počul ako obvinený svojej matke hrubo nadával, že je ,,vyjebaná kurva, primitívna piča“ a podobne, zvyčajne išlo o tento druh nadáviek a trvalo to zhruba jednu hodinu, pričom bolo počuť tiež posúvanie stoličiek a stola. Ďalej dodal, že obvinený XXXXX sa správal k rodičom katastrofálne, mal problém akceptovať myšlienku, že dom je v podielovom vlastníctve. Asi pred troma rokmi im obvinený zdemoloval schránku, na čo podal na neho trestné oznámenie. Po tom ako obvineného požiadal, aby veci dal do pôvodného stavu, obvinený to aj urobil, avšak potom mal problém, že schránka je jeho, lebo on ju opravil, preto sa od vtedy spolu nebavia a nekomunikujú spolu. Po návrate z väzby je obvinený umiernenejší, počul zopár hádok, ale nemalo to takú intenzitu ako predtým, pričom zatiaľ s ním žiadne vážne problémy nie sú. 

V tejto súvislosti je potrebné poukázať aj na znalecký posudok znalcov XXXXX a XXXXX z odboru psychiatrie, ktorí uviedli, že u obvineného XXXXX nezistili závažné duševné onemocnenie, resp. relevantnú psychickú poruchu, tiež akútne vylúčili event. problematiku o abúze, resp. závislosti na psychoaktívnych látkach, alkohole, drogách a pod. a ďalej uviedli, že suponujú na konaní obvineného značný podiel psychoreaktivity v anomálnom rodinnom prostredí, emocionálnu akcentáciu jeho osobnosti s možným ojedinelým vplyvom expozície alkoholu v čase činu. 
	
	Ďalej bol v predmetnej veci  obvinený XXXXX vyšetrený aj znalcom prof. XXXXX, XXXXX z odboru psychológia, odvetvia klinická psychológia dospelých , ktorý v znaleckom posudku uviedol, že u obvineného XXXXX neboli zistené  známky kvalitatívnych porúch pamäti  zmysle konfabulačných tendencií. V štruktúre kognitívnych schopností (intelektu a pamäti) neboli zistené známky deteriorácie (úbytku) na báze organického poškodenia CNS. Ďalej dodal, že myslenie u obvineného je rýchle v tempe bez formálnych porúch, obsahovo menej výpravné jednoduché, pričom v emotivite dominuje scénická (k aktivite stimulujúca) zložka, projikovali sa známky afektívnej lability až impulzivity, afektivita je pod slabšou racionálnou kontrolou. Osobnosť obvineného bola vyhodnotená ako simplexná (jednoduchá) so zvýraznením afektívnej lability, pričom neboli zistené  u neho známky poškodenia CNS, ani poruchy osobnosti (psychopátie). Ďalej znalec dodal, že z hľadiska viktimologického je zrejmé, že  matka vystupuje veľmi aktívne, provokujúco, na čo obvinený reaguje verbálne i fyzicky agresívne, pričom pri aktuálne vyšetrovanom trestnom čine išlo o cyklicky sa opakujúci konflikt s poškodenou, pričom nemožno hovoriť o systematickom týraní z jeho hľadiska, opakovanú hlavne slovnú, ale epizodicky aj fyzickú agresiu voči poškodenej pripúšťa. Pri hodnotení prognózy resocializácie prevažujú pozitívne faktory v oblasti sociálnej, osobnostnej aj kriminogénnej s tým, že prípadný výkon trestu odňatia slobody by bol z hľadiska prevýchovy skôr kontraproduktívny a nepriniesol by očakávaný resocializačný efekt. 
 
V neposlednom rade je potrebné mať na zreteli aj závery znaleckého posudku, vypracovaného XXXXX a XXXXX vo vzťahu k vyšetreniu duševného stavu poškodenej XXXXX. Zo záverov tohto znaleckého posudku je nespochybniteľne zrejmé, že poškodená v súčasnosti trpí jednak závislosťou od návykových látok a to kombináciou sedatív a analgetík   ako aj poruchou osobnosti v zmysle histrionskych rysov osobnosti, čo je úchylka rozvíjajúca sa počas celého osobnostného vývoja a má trvalý charakter, pričom kombinácia týchto dvoch skutočností, t.j. závislosti a povahovej odlišnosti spôsobuje, že nie vždy je schopná rozlišovať podstatné od nepodstatného a správne hodnotiť podnety okolia s tým, že jej tu pomáha aj schopnosť vyvolať konflikt tak, aby vyzeral, že vinu má na tom niekto iný. K charakteristickým rysom osobnosti poškodenej uviedli, že u nej ide predovšetkým o zvýšenú emotivitu, pričom u nej dochádza často k neprimeraným emočným reakciám, úsiliu byť stredobodom pozornosti, ďalej u nej ide o vystupovanie so sklonom k dramatičnosti, je sugestibilná, egocentrická, môže klamať, avšak ona je presvedčená, že hovorí pravdu, oblasť vyšších citov je u nej predstieraná, ide o formálnu schému, nie je schopná vytvárať pevnejšie zväzky, nápadná je u nej nevyváženosť emócií atď.. Ďalej dodali, že výpovede poškodenej je potrebné brať s istou rezervou. V závere uviedli, že z hľadiska psychiatrického ide o histrionskú osobnosť a nie o týraného jedinca, čo však neznamená, že sa poškodená nemohla stať niekedy aj obeťou násilia zo strany okolia najmä ak uvážia jej schopnosť vyprovokovať konflikt a neschopnosť vzdať sa abusu návykových látok. 

Ako aj závery znaleckého posudku vypracovaného prof. XXXXX, XXXXX  vo vzťahu k psychologickému vyšetreniu poškodenej XXXXX, ktorý vo svojom posudku skonštatoval, že u poškodenej sú intelektové schopnosti  celkove na dolnej hranici priemeru, pričom pri vyšetrení pamäte zistil tendenciu ku konfabulárnemu vypĺňaniu pamäťových medzier a podliehaniu sugestívnym otázkam pri reprodukcii. V štruktúre kognitívnych schopností (intelektu, pamäti) sú zrejmé známky začínajúcej deteriorácie na báze organického poškodenia CNS. Ďalej uviedol, že vyšetrením jej osobnosti neboli u nej zistené známky forenzne významnej poruchy v zmysle psychózy. Kontakt s objetktívnou realitou je zachovaný. Myslenie je kolísavé v tempe a asociačnom prísune, bez formálnych porúch. Obsahovo je však veľmi málo spoľahlivé s tendenciou ku zníženej konzistentnosti a fabulácii. V sociálnych kontaktoch je výrazná tendencia ku vytváraniu ambivalentných vzťahov (rozporuplných), senzitívnosti (precitlivenosti na seba) a konfliktovosti. Osobnosť je abnormne štrukturovaná s dominanciou histriónskych čŕt, pričom však hodnotenie vierohodnosti poškodenej však neznamená, že nebola opakovane obeťou slovných i fyzických útokov zo strany obvineného. Všeobecnú vierohodnosť výpovedí poškodenej možno vzhľadom ku histriónskej poruche osobnosti, závislosti od psychoaktívnych látok a začínajúcej deteriorácii pokladať za výrazne zhoršenú. Týka sa to aj špecifickej vierohodnosti, t.j. výpovedí k aktuálnemu vyšetrovanému činu. Tieto výpovede sú pri opakovaných výsluchoch a znaleckom vyšetrení malo konzistentné, menlivé vo faktoch a s kolísavým hodnotením závažnosti jednotlivých udalostí.  

Poukážuc na všetky uvedené skutočnosti zastávam  názor, že v priebehu prípravného konania, majúc pritom na mysli moment od začatie trestného stíhania postupom podľa ustanovenia § 199 odsek 1 Trestného poriadku do v poradí ostatnej výpovedi poškodenej  učinenej dňa  22.05.2013, došlo k zásadnej zmene v dôkaznej situácii. Podstatná zmena ako taká sa týka najmä výpovede samotnej poškodenej XXXXX, t.j. zmeny ňou popisovaného konania jej syna - obvineného XXXXX, zmeny  jej  postoja k obvinenému ako aj  jej strachu z obvineného.  Teda v porovnaní s prvou výpoveďou, kedy poškodená XXXXX dosť dramaticky popísala agresivitu konania svojho syna,  s  odstupom času v podstatných rysoch   zmenila a v konečnom dôsledku značne a podstatne zmiernila  svoju   prvotnú  výpoveď s tým, že fyzické útoky syna na jej osobu obmedzila už len na facky  a ďalej slovné ataky obmedzila len na  vulgárne nadávky zo strany syna na jej osobu s opakujúcou sa frekvenciou 2-krát do roka, pričom vo svojej ostatnej výpovedi viackrát poprela svoje pôvodné tvrdenie ohľadom  vyhrážania sa syna jej zabitím.  

V tejto súvislosti je potrebné tiež poukázať na to, že  slovné hádky a výmeny názorov boli v domácnosti obvineného a poškodenej v podstate „na  dennom poriadku“, pričom v rámci týchto dochádzalo hlavne k opakovanému vyslovovaniu rôznych hrubourážlivých a vulgárnych slovných výrazov, či už zo strany obvineného na adresu poškodenej ale i zo strany poškodenej na adresu obvineného ako  i k epizodicky   fyzickému napadnutiu, formou facky, či viacerých faciek uštedrených  poškodenej obvineným, pričom v tejto súvislosti je na mieste skonštatovať že, takýto neúctivý spôsob komunikácie  syna  s matkou je  viac ako neprípustný a nezlučiteľný so zásadami vzájomného rodinného spolužitia,  avšak na druhej strane posúdiac konanie obvineného XXXXX  poukážuc na vyššie uvedené skutočnosti, celú dôkaznú situáciu ako aj úmysel zákonodarcu a dikciu zákonného ustanovenia § 208 Trestného zákona zastávam názor, že v dôsledku posudzovaného konania obvineného Hlavatoviča je nutné skonštatovať, že nenastal  u  poškodenej zákonom vyžadovaný následok, t. j. fyzické, či psychické utrpenie v podobe nezvládnuteľných útrap, príkoria, stresu, napätia a podobne, poukážuc i na to, že samotná poškodená v mnohých prípadoch sama prispela k vyvolaniu konfliktu, okrem iného tiež  trpí závislosťou od návykových látok a to kombináciou sedatív a analgetík s tým, že aj podľa názoru znalcov z psychiatrického hľadiska u  nej ide o histriónsku osobnosť a nie o týraného jedinca, čo však neznamená na druhej strane, že sa poškodená nemohla i niekedy stať aj obeťou násilia zo strany okolia, teda  obvineného XXXXX.
	
Zhrnúc a posúdiac vyššie uvedené ako aj ostatné dôkazy vykonané v prípravnom konaní v súlade s ustanovením § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku, to znamená jednotlivo každý dôkaz i všetky dôkazy v ich vzájomnej súvislosti a súhrne, mám za to, že konanie obvineného XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania nevykazuje všetky znaky skutkovej podstaty zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 odsek 1 písmeno a), odsek 2 písmeno d) Trestného zákona s poukazom na ustanovenie § 138 písmeno b) Trestného zákona, majúc pritom na mysli najmä subjektívnu stránku ale aj objektívnu stránku skutkovej podstaty tohto zločinu. 

Popisované konanie obvineného XXXXX by teda bolo možné posúdiť a následne v správnom konaní postihnúť ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) zákona číslo 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov, na ktorého prejednanie je príslušným Obvodný úrad XXXXX, Odbor všeobecnej vnútornej správy.

Podľa ustanovenia § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch priestupok proti občianskemu spolunažívaniu spácha, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

Podľa ustanovenia § 214 odsek 1 Trestného poriadku prokurátor postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.

Zohľadniac všetky vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Hana Štaffenová
prokurátorka