Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3 	

Sp. zn. : 2 Pv 1061/13/1103	Bratislava III, 13.1.2014
EEČ : 2-10-43-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
v čase okolo 14.45 h dňa 06.08.2013 v Bratislave na XXXXX ulici č. 25/A uzatvoril so spoločnosťou XXXXX s.r.o. „Zmluvu o nájme“ č. 61483041, ktorej predmetom bolo zapožičanie osobného motorového vozidla zn. Škoda Octavia combi, bielej farby, EČ: BL 051FO, VIN: TMBJG7NE4E007523,  od dňa 06.08.2013 do dňa 05.09.2013 do 14.45 h, pričom cena nájmu za 30 dní bola 1.020 eur (vrátane DPH), pričom obvinený pri prevzatí vozidla zložil menovanej spoločnosti depozit za zapožičanie vozidla vo výške 400 eur do dňa splatnosti t.j. do dňa 05.09.2013, pričom obvinený dohodnuté nájomné neuhradil a ani predmetné vozidlo nevrátil, následne mu spoločnosť XXXXX s.r.o. dňa 05.09.2013 v čase o 14.45 h predĺžila zmluvu tak, že bola uzavretá nová „Zmluva o nájme č. 61484894“, ktorej predmetom bolo zapožičanie vyššie uvedeného motorového vozidla, a to od dňa 05.09.2013 do dňa 05.10.2013 do 14.45 h s mesačným nájmom za vozidlo vo výške 1.020 eur (vrátane DPH), pričom depozit za zapožičanie vozidla bol prenesený z mesiaca august 2013, avšak ani túto platbu nájomného obvinený neuhradil, a ani predmetné vozidlo nevrátil, čím týmto svojím konaním spôsobil spoločnosti XXXXX s.r.o., so sídlom XXXXX č. 25, XXXXX, škodu v celkovej výške 14.628,43 eur,     

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka OR PZ v Bratislave III, Obvodné oddelenie PZ Nové Mesto - východ zo dňa 28.11.2013 pod ČVS: ORP:ORP-1827/NMV-B3-2013 bolo podľa § 199 ods. 1  Trestného poriadku (ďalej len „Tr. por.“) začaté trestné stíhanie a súčasne bolo podľa § 206 ods. 1 Tr. por. (§ 206 ods. 2 Tr. por.) vznesené obvinenie XXXXX (ďalej len „obvinený“) pre prečin neoprávnené používanie cudzieho motorového vozidla podľa § 217 ods. 1, ods. 2 písm. c) Tr. zák. na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Skutkový stav veci
	Po vznesení obvinenia bol k postate skutku dňa 02.12.2013 vypočutý obvinený (č.l.7-10), ktorý uviedol, že skutočnosti uvedené v uznesení o vznesení obvinenia sa zakladajú na pravde. Predmetné vozidlo skutočne prevzal a užíval v relevantnom období, avšak na úhradu dohodnutého nájomného nemal finančné prostriedky. Pri výsluchu súčasne uviedol, že predmetné vozidlo nepoškodeného dobrovoľne vráti. V závere výsluchu sa vyjadril, že vzniknutú škodu poškodenej spoločnosti uhradí.	

	Po výsluchu obvineného, tento aj ako deklaroval v rámci svojho výsluchu, na výzvu podľa § 89 ods. 1 Tr. por. dané vozidlo vydal, o čom bola spísaná zápisnica (č.l. 28). Po tomto úkone, bolo ďalej predmetné motorové vozidlo spolu s príslušnými dokladmi v zmysle § 97 ods. 1 Tr. por. vrátené jeho vlastníkovi - spoločnosti XXXXX s.r.o., so sídlom XXXXX č. 25, XXXXX (ďalej aj len „poškodená spoločnosť“), o čom bol aj spísaný záznam o vrátení veci (č.l. 30). 

	Dňa 02.12.2013 bol vo veci vypočutý aj splnomocnenec poškodenej spoločnosti XXXXX (č.l. 11-16), ktorý do zápisnice uviedol, že spoločnosť XXXXX s.r.o. s obvineným uzavrela najprv zmluvu o nájme na motorové vozidlo zn. Škoda Octavia combi, bielej farby, EČ: BL 051FO, VIN: TMBJG7NE4E007523 v období od 07.06.2013 do 06.08.2013, pričom obvinený nájomné (1.020 eur mesačne) riadne uhradil a rovnako zložil za auto požadovaný depozit (400 eur). Avšak za obdobie od dňa 06.08.2013 do 05.10.2013 dohodnuté nájomné neuhradil a napriek viacerým urgenciám a následným výzvam na vrátenie vozidla zverené vozidlo nevrátil. Pre úplnosť k veci uvádzam, že výzvy na vrátenie vozidla zasielal zamestnanec poškodenej spoločnosti Ostrolucký vo forme SMS správ (č.l. 32-34).

	Súčasťou vyšetrovacieho spisu sú aj listinné podklady, ktoré boli k stíhanému skutku zabezpečené, a to predovšetkým relevantné nájomné zmluvy, faktúry, fotokópia občianskeho a vodičského preukazu obvineného, ktoré poskytol poškodenej spoločnosti a pod. (č.l. 20-27).   

	V neposlednom rade poukazujem na skutočnosť, že obvinený a splnomocnenec poškodenej spoločnosti XXXXX spísali (presne neurčeného dňa, nakoľko písomnosť neobsahuje dátum) „dohodu o náhrade škody“, v rámci ktorej sa obvinený zaviazal uhradiť dlžnú sumu v zmysle obchodných podmienok zo dňa 07.06.2013.

	S poukazom na všetky vyššie opísané skutkové okolnosti je zrejmé, že stíhaný skutok sa stal. 
     
Právny stav veci
Ďalej je však nevyhnutné nastolenú vec právne posúdiť, a to najmä s poukazom, či v danom prípade došlo k naplneniu všetkých formálnych znakov podľa § 217 ods. 1, ods. 2 Tr. zák. resp. prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 2 Tr. zák.

Podľa § 213 ods. 1, ods. 2 písm. a) Trestného zákona, ak si páchateľ prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená a tak spôsobí na cudzom majetku väčšiu škodu, potrestá sa odňatím slobody na jeden rok až päť rokov. 

Podľa § 130 ods. 3 Trestného zákona sa zverenou vecou rozumie vec vo vlastníctve inej osoby, ktorú má páchateľ na základe zmluvy v oprávnenom užívaní alebo z dôvodu plnenia určitých úloh podľa dispozície jej vlastníka v držbe so záväzkom použiť ju len na dohodnutý účel alebo za dohodnutých podmienok ju vlastníkovi vrátiť.

Podľa § 130 ods. 4 Trestného zákona prisvojením veci rozumieme odňatie veci z dispozície vlastníka alebo inej osoby, ktorá ju má oprávnene, bez súhlasu, s úmyslom nakladať s ňou ako s vlastnou.

Vec je zverená páchateľovi, ak je mu odovzdaná do faktickej moci s tým, aby s vecou naložil určitým spôsobom. Vecou zverenou nemusí byť len individuálne určená vec, ale môže sa jednať aj o druhovo určené veci, ako napr. peniaze. 

	Páchateľ si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, ak s ňou naloží v rozpore s účelom, na ktorý mu bola cudzia vec daná do opatrovania alebo dispozície, a to spôsobom, ktorý marí základný účel zverenia. 

	Nedodržanie lehoty na vrátenie zverenej veci nie je samo o sebe spreneverou; bolo by to tak až vtedy, ak by páchateľ odmietol vrátiť cudziu zverenú vec. 

	Po subjektívnej stránke sa vyžaduje úmyselné zavinenie. Vzhľadom k tomu, že trestný čin sprenevery je úmyselným trestným činom, musí byť orgánmi činnými v trestnom konaní spoľahlivo zistené také úmyselné konanie, ktoré vedie k zmareniu základného účelu zverenia (napr. scudzenie zverenej veci). Inými slovami povedané, páchateľovi úmysle naložiť so zverenou vecou s rozpore s účelom jej zverenia, musí byť zistený resp. zistiteľný (odvoditeľný) zo skutkových okolností prípadu.

	Vo vzťahu k posudzovanej veci je potrebné uviesť, že obvinený po vydaní uznesenia o vznesení obvinenia predmetné vozidlo nevrátil, čo odôvodňovalo najmä podozrenie zo spáchania prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1, ods. 2 Tr. zák., hoci bolo vznesené obvinenie pre prečin v zmysle § 217 ods. 1, ods. 2 písm. c) Tr. zák., avšak za súčasného zachovania (rešpektovania) totožnosti skutku, mohla byť právna kvalifikácia podľa § 206 ods. 6 Tr. por. zmenená. Avšak následne obvinený po svojom výsluchu (dňa 02.12.2013) predmetné vozidlo dobrovoľne na výzvu vrátil a uviedol, že toto používal, nakoľko ho v danom čase potreboval, avšak nemal peniaze na úhradu nájomného. To znamená, že z dosiaľ vykonaných dôkazov nebolo zistené, že by obvinený mal v relevantnom čase v úmysle trvalo si prisvojiť zverené vozidlo. Iná situácia by nastala, pokiaľ by obvinený dané vozidlo vôbec nevrátil (napr. v dôsledku skutočnosti, že by toto predal). V takom prípade by do úvahy prichádzalo vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti pre trestný čin sprenevery. 

Rovnako je u obvineného vylúčené podozrenie z trestného činu podvodu podľa § 221 Tr. zák., nakoľko v čase uzatvárania predmetných nájomných zmlúv, nebolo zo strany obvineného zaznamenané žiadne podvodné konanie (aktívne uvádzanie do omylu, resp. využitie omylu), ktoré by malo vplyv na majetkovú dispozíciu poškodenej spoločnosti s daným vozidlom.   

	S poukazom na vyššie uvedenú právnu argumentáciu je preto zrejmé, že v nastolenej veci prichádza do úvahy len posúdenie skutku ako trestného činu v zmysle § 217 Tr. zák.         

	Podľa § 217 ods. 1, ods. 2 písm. c) Tr. zák. sa neoprávneného používania cudzieho motorového vozidla dopustí ten, kto neoprávnene používa cudzie motorové vozidlo väčšej hodnoty, ktoré mu bolo zverené, alebo takým činom spôsobí väčšiu škodu.

	Objektom skutkovej podstaty vyššie uvedeného trestného činu je ochrana vlastníckeho práva k veci (k motorovému vozidlu), ktoré je spojené s jeho držbou a užívacím právom. V danom prípade ide predovšetkým o riadny výkon užívacieho práva na dočasne zverenej cudzej veci. Z hľadiska subjektu môže byť páchateľom tohto činu ktokoľvek a na jeho trestno-právny postih sa vyžaduje úmyselné zavinenie (teda aspoň nepriamy úmysel). 

	Objektívna stránka daného trestného činu spočíva v neoprávnenom používaní cudzieho motorového vozidla, ktoré bolo páchateľovi zverené. Nevyhnutným predpokladom k naplneniu tohto formálneho znaku teda je, aby zo strany páchateľa došlo k používaniu cudzieho motorového vozidla, ktoré mu bolo zverené, ale zároveň musí byť toto používanie neoprávnené.
  
	Podľa legálnej definície § 130 ods. 3 Tr. zák. je vecou zverenou vec, ktorá je vo vlastníctve inej osoby, ktorú má páchateľ na základe zmluvy v oprávnenom užívaní alebo z dôvodov plnenia určitých úloh podľa dispozície jej vlastníka v držbe so záväzkom použiť ju len na dohodnutý účel alebo za dohodnutých podmienok ju vlastníkovi vrátiť. Páchateľ teda nadobudne takúto vec do svojej držby legálne, so súhlasom jej majiteľa resp. iného oprávneného držiteľa, aby ju prechodne užíval a bral z nej zároveň úžitok. V danom prípade je teda vecou zverenou cudzie motorové vozidlo, ktoré je zároveň aj hmotným predmetom útoku.
	
Znak neoprávnenosti je v danom prípade naplnený za predpokladu, keď používanie zverenej veci prekračuje rámec jej zverenia (používanie na iný než zverený účel), prípadne jej používanie pokračuje bez ďalšieho právneho titulu, resp. aj v čase keď právny titul jej zverenia odpadol (napr. po ukončení zmluvy).

V nadväznosti na uvedené, je preto v predmetnej veci rozhodujúce posúdenie, či skutočne došlo k súčasnému naplneniu vyššie opísaných znakov. Inými slovami povedané, rozhodujúce je právne posúdenie, či došlo k platnému zvereniu veci (v súlade s právnym poriadkom SR) a následne, či ďalšie používanie takto zverenej veci bolo oprávnené (teda v súlade s titulom zverenia). Danú skutočnosť je preto potrebné v ďalšom konaní vyriešiť ako predbežnú otázku hmotno-právneho charakteru. Nakoľko predbežnou otázkou je skutočnosť, ktorá sama o sebe nie je predmetom trestného konania, avšak jej vyriešenie je predpokladom pre ďalšie konanie a rozhodnutie vo veci samej, je nevyhnutné túto vyriešiť s poukazom na § 7 Tr. por.    	

	Podľa § 7 Tr. por. posudzujú orgány činné v trestnom konaní a súd samostatne predbežné otázky, ktoré sa v konaní vyskytnú; ak je o takej otázke právoplatné rozhodnutie súdu, Ústavného súdu Slovenskej republiky (ďalej len „ústavný súd“), Súdneho dvora Európskych spoločenstiev alebo iného štátneho orgánu, orgány činné v trestnom konaní a súd sú takým rozhodnutím viazané, ak nejde o posúdenie viny obvineného.

	Ako vyplýva z doposiaľ vykonaného dokazovania právnym titulom zverenia predmetného motorového vozidla bola Zmluva o nájme č. 61483041 resp.  Zmluva o nájme č. 61484894 (ďalej len „zmluvy“) uzatvorená medzi poškodenou spoločnosťou a obvineným. Na základe týchto zmlúv mal obvinený predmetné vozidlo v relevantnom čase oprávnene zverené do užívania. Pokiaľ ide o konkrétny účel zverenia, tento nebol v daných zmluvách žiadnym špecifickým spôsobom vymedzený (obvinený ho mohol používať pre svoju potrebu a nebol oprávnený prenechať ho do užívania inej osobe). (čel používania nebol teda viazaný na žiadnu špecifickú vlastnosť resp. činnosť obvineného, ktorú by musel počas doby nájmu spĺňať.    

	Po preskúmaní obsahu predmetných zmlúv je potrebné konštatovať, že tieto boli uzavreté ako zmluvy o nájme dopravného prostriedku podľa § 630 a nasl. Obchodného zákonníka. Z ich obsahu ďalej vyplýva, že ich predmetom bol časovo obmedzený nájom osobného motorového vozidla na dobu 30 dní (v danom prípade, však išlo o dve zmluvy s celkovou dobou nájmu 60 dní). 

	Ďalej je potrebné poukázať na Všeobecné obchodné podmienky prenájmu dopravného prostriedkov (ďalej len „Podmienky“), ktoré boli v zmysle § 273 Obchodného zákonníka súčasťou oboch nájomných zmlúv, a ktoré podpísali obe zúčastnené strany (obvinený a poškodená spoločnosť). 

	V zmysle ust. V. bodu 10 Podmienok zmluva uzavretá na dobu určitú zaniká uplynutím nájmu, nie však skôr, ako dôjde k vráteniu vozidla.  	

Zo spisového materiálu zabezpečeného v rámci skráteného vyšetrovania (najmä z listinných podkladov od poškodenej spoločnosti) je zrejmé, že od predmetných nájomných zmlúv nebolo zo strany poškodenej spoločnosti odstúpené, tak ako jej to umožňuje ust. V. bod 11 Podmienok. Rovnako je potrebné uviesť, že predmetné zmluvy neboli ani zo strany účastníkov daných zmlúv vypovedané, tak ako to umožňuje ust. V bod 12 Podmienok.  To znamená, že predmetný zmluvný vzťah nebol žiadnym zákonným a ani zmluvným dôvodom ukončený, keďže v danom prípade, platilo dojednané ust. V. bodu 10 Podmienok. Toto konštatovanie nie je dotknuté ani po vyhodnotení predmetných SMS správ medzi obvineným a p. Ostrulickým, keďže v rámci tejto komunikácie, nebol právne významne ukončený daný zmluvný vzťah. Navyše, XXXXX tak v mene poškodenej spoločnosti ani učiniť bez náležitého splnomocnenia nemohol. Inými slovami povedané XXXXX nemohol právne účinne ukončiť predmetný nájomný vzťah v mene poškodenej spoločnosti bez náležitého splnomocnenia. Je totiž zrejmé, že v mene poškodenej spoločnosti môže konať iba jej konateľ resp. prokurista. Vzhľadom na uvedené skutočnosti je zrejmé, že obvinený užíval zverené vozidlo oprávnene, a to na základe uzavretých nájomných zmlúv, hoci dohodnuté nájomné riadne neplnil. To znamená, že ani v prípade prečinu podľa § 217 ods. 1, ods. 2 písm. c) Tr. zák. nedošlo zo strany obvineného k naplneniu všetkých zákonných znakov (objektívnej stránky skutkovej podstaty). Ako bolo vyššie uvedené, predmetné nájomné zmluvy de facto zanikli až dňa 02.12.2013, a to faktickým vrátením vozidla poškodenej spoločnosti. Do tohto času obvinený preto užíval zverené vozidlo v zmysle dohodnutých Podmienok oprávnene (keďže dané zmluvy zanikli až dňa 02.12.2013).   
  
V zmysle vyššie uvedeného, preto nemožno konštatovať naplnenie objektívnej stránky skutkovej podstaty daného trestného činu (znaku neoprávnenosti), nakoľko obvinený ako nájomca užíval predmet nájmu oprávnene, a to na základe nájomných zmlúv, ktorých platnosť bola v zmysle ust. V. bodu 10 Podmienok ukončená až dňa 02.12.2013. 

Obvinený však evidentne konal v danej veci protiprávne, nakoľko spôsobil poškodenej spoločnosti škodu (dlh na nájomnom), avšak za jeho konanie nemožno vyvodiť trestno-právnu zodpovednosť, nakoľko stíhaný skutok nie je žiadnym trestným činom upraveným v osobitnej časti Trestného zákona. Uvedeným konštatovaním preto nie je dotknuté právo poškodenej spoločnosti uplatňovať nárok na náhradu vzniknutej škody cestou občiansko-právnej žaloby resp. mimosúdnej dohody.   

	Vzhľadom na vyššie opísané skutočnosti, som preto v merite veci pre absenciu jedného zo základných znakov stíhaného trestného činu rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ondrej Repa
prokurátor