Okresná prokuratúra Bratislava IV 
Saratovská 1/A, 844 61 Bratislava 4

Sp. zn. : 2 Pv 635/13/1104	Bratislava IV, 15.1.2014
EEČ : 2-11-10-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Neoprávnený zásah do práva k domu, bytu alebo k nebytovému priestoru podľa § 218 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava IV
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvodný úrad XXXXX, odbor všeobecnej vnútornej správy

od 13.00 hod. dňa 07. 07. 2013, kedy malo dôjsť na základe oznámenia o odovzdaní predmetu dražby spoločnosťou Dražby a aukcie, s.r.o. k odovzdaniu bytu na ul. XXXXX, zapísaného na LV č. XXXXX, k.ú. XXXXX, ktorý bol dňa 06. 06. 2013 vydražený poškodeným XXXXX za sumu 35.600,- Eur, predmetný byt neoprávnene užíva a to aj napriek tomu, že bol aj dňa 12. 07. 213 (doručené do vlastných rúk dňa 16. 07. 2013) písomne vyzvaný na odovzdanie predmetného bytu novému majiteľovi XXXXX, na čo sa obvinený domáhal na Okresnom súde XXXXX zrušenia rozhodnutia dražby vo veci predmetného bytu, ktorý toto jeho podanie zo dňa 15. 07. 2013 odmietol uznesením sp. zn. XXXXX zo dňa 23. 09. 2013, ktoré nadobudlo právoplatnosť dňa 15. 10. 2013, pričom obvinený naďalej protiprávne užíva byt č. XXXXX zapísaný na LV č. XXXXX. k.ú. XXXXX, na ul. XXXXX, a neoprávnene bráni poškodenému XXXXX v užívaní jeho majetku

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
	Uznesením povereného príslušníka OO PZ Dúbravka ČVS: ORP-932/DK-B4-2013 zo dňa 13. 11. 2013 bolo začaté trestné stíhanie pre podozrenie zo spáchania prečinu neoprávneného zásahu do práva k domu, bytu alebo k nebytovému priestoru podľa § 218 ods. 1 Tr. zák., a súčasne vznesené obvinenie XXXXX na skutkovom základe uvedenom v predmetnom uznesení.

	Poverený príslušník OO PZ Dúbravka vypočul obvineného, svedka-poškodeného XXXXX, a zabezpečil potrebné listinné podklady.

	Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že sa priznáva ku skutku, pričom sa skontaktoval s poškodeným a dohodli si presný dátum vysťahovania a odovzdania kľúčov, k odovzdaniu bytu spolu s vysťahovaním došlo v piatok dňa 29. 11. 2013, kde poškodenému odovzdal kľúče od bytu, predmetný byt s vecami, podpísal stav meračov v byte, poškodený doklady o odovzdaní bytu a tým to celé skončilo. Predmetný byt na XXXXX kúpil v roku 1999, na byt v roku 2003 zobral hypotéku, splátky za byt riadne splácal, pričom v roku 2008 mal vážnu autonehodu, kde bol jeden rok PN, stratil z tohto dôvodu pôvodné zamestnanie a bol prevedený na inú funkciou s nižším príjmom a z tohto dôvodu nemal ako uhrádzať hypotéku a nájomné bytovému podniku. Situáciu sa rozhodol riešiť v roku 2011 a to cez Poštovú spoločnosť s ktorou chcel uzavrieť zmluvu o refinancovaní svojho dlhu, avšak k tomuto vôbec nedošlo. Dňa 15. 05. 2013 bola vyhlásená dražba na predmetný byt o ktorej mal vedomosť, pričom medzi tým ho oslovili dňa 29. 05. 2013 z Poštovej spoločnosti, kde uviedli, že za neho zastavia dražbu a uhradia za neho všetky dlhy, avšak vec sa nedotiahla do konca. Po tom, ako sa mu nepodarilo zastaviť dražbu, bol predmetný byt dňa 06. 06. 2013 vydražený, o ktorej výsledku bol dražobnou spoločnosťou vyrozumený, bola mu od tejto spoločnosti zaslaná výzva o odovzdaní predmetu dražby, ktorú obdržal, pričom sa mal do dňa 07. 07. 2013 vysťahovať z bytu a sprístupniť ho novému vlastníkovi. S tým nesúhlasil, dňa 15. 07. 2013 podal sťažnosť proti dražbe na súd voči ktorej neuspel, avšak byt odmietal odovzdať až do doby, kým súd nerozhodne o sťažnosti. Medzi tým bol niekoľko krát vyzvaný aj poškodeným k odovzdaniu bytu, či už písomne, alebo telefonicky, avšak jemu povedal, že nesúhlasí s vykonanou dražbou, túto napadol na súde a jasne mu povedal, že do doby, kým súd nerozhodne o dražbe, byt mu nedá a neopustí ho. Po tom, ako mu bola sťažnosť na dražbu odmietnutá Okresným súdom, sa chcel ešte brániť aj voči obvineniu zo strany polície za predmetný skutok, ale ako prokurátor taktiež zamietol sťažnosť, tak sa skontaktoval s novým majiteľom a byt mu odovzdal. Ak by sa mu podarilo dostať refinancovanie svojho dlhu od Poštovej spoločnosti, tak ako chcel , tento dlh by novej spoločnosti splácal z toho, že by si možno našiel prácu v Rakúsku ako kuchár a tak by sa mu to podarilo, avšak situácia dopadla tak, že z dôvodu svojich dlhov prišiel o byt, nič s tým už neurobí.

	Vo svojej výpovedi svedok - poškodený XXXXX uviedol, že obvinený mal cca od 13:00 hodiny dňa 07. 07. 2013 odovzdať predmetný byt, o čom bol vyrozumený na základe oznámenia o odovzdaní predmetu dražby dražobnou spoločnosťou. Tento byt však odmietol aj napriek spoločnej telefonickej aj písomnej komunikácie odovzdať a bránil mu v užívaní právom nadobudnutého majetku. Dňa 07. 07. 2013 sa s obvineným nakontaktoval, nakoľko nedošlo k dobrovoľnému odovzdaniu predmetného bytu, pričom obvinený do telefónu uviedol, že byt neodovzdá, bude ho naďalej užívať. Dňa 12. 07. 2013 písomne vyzval poškodeného, čo bolo obvinenému doručené do vlastných rúk dňa 16. 07. 2013 na odovzdanie bytu v náhradnom termíne, na čo nereagoval taktiež a uviedol, že sa bude domáhať na Okresnom súde XXXXX XXXXX, aby  došlo k zrušeniu rozhodnutia dražby vo veci predmetného bytu. Následne sa niekoľko krát snažil dostať do svojho bytu, avšak neúspešne, nakoľko bol obsadený obvineným a naďalej ho užíval. Po zistení, že obvinený na súde neuspel, opäť kontaktoval obvineného, za účelom opätovného odovzdania predmetného bytu, pričom toto opätovne odmietal. Dňa 22. 11. 2013 dostal uznesenie o začatí a vznesení obvinenia voči obvinenému, pričom obvineného opäť kontaktoval za tým istým účelom a až vtedy prvý krát pripustil, že predmetný byt opustí a odovzdá ho. Následne na to nastala intenzívnejšia komunikácia, pričom dňa 03. 12. 2013 došlo k fyzickému odovzdaniu bytu na predmetnej adrese, byt bol odovzdaný v pôvodnom stave aj so zariadením, taká bola dohoda s ktorou súhlasili obe strany, boli odovzdané kľúče, bol spísaný protokol pre bytový podnik, urobili sa odpisy meračov a od tejto doby môže užívať právom nadobudnutý majetok. Čo sa týka výšky spôsobenej škody, tak škodu si neuplatňuje, nakoľko mu žiadna nevznikla, s obvineným sú vyrovnaný a nemajú voči sebe žiadne podlžnosti.

	Bolo zabezpečené oznámenie o dražbe zo dňa 15. 05. 2013, z ktorého vyplýva, že spol. Dražby a aukcie, s.r.o. zverejnila oznámenie o dražbe, predmetom dražby bol predmetný byt vo vlastníctve obvineného, dražba sa mala uskutočniť dňa 06. 06. 2013 v Martine.

	Bola zabezpečená notárska zápisnica sp. zn. XXXXX zo dňa 06. 06. 2013  (notár XXXXX), ktorá sa týkala osvedčenia priebehu vykonania dobrovoľnej dražby predmetného bytu, pričom poškodenému bol udelený príklep, a vydražiteľom predmetného bytu sa stal poškodený.

	Bolo zabezpečené oznámenie o odovzdaní predmetu dražby zo dňa 17. 06. 2013, z ktorého vyplýva, že spol. Dražby a aukcie, s.r.o. vyzvala obvineného, aby dňa 07. 07. 2013 v čase o 13.00 hod. odovzdal predmet dražby vydražiteľovi (poškodenému).

	Bola zabezpečená výzva na odovzdanie predmetu dražby vydražiteľovi zo dňa 12. 07. 2013, z ktorého vyplýva, že poškodený upovedomil obvineného o výsledku dobrovoľnej dražby, a vyzval obvineného na odovzdanie nehnuteľnosti najneskôr do 18.00 hod. dňa 18. 07. 2013. Túto výzvu prevzal obvinený dňa 16. 07. 2013.

	Boli zabezpečené podklady zo súdneho konania vedeného na Okresnom súde XXXXX sp. zn. XXXXX, z ktorých vyplýva, že obvinený svojim podaním zo dňa 15. 07. 2013 napadol rozhodnutie o dražbe. Vo veci rozhodol Okresný súd XXXXX uznesením sp. zn. XXXXX zo dňa 23. 09. 2013, právoplatné dňa 15. 10. 2013, ktorým podanie obvineného zo dňa 15. 07. 2013 odmietol. Súčasťou súdneho spisu je aj list od Poštovej spoločnosti, s.r.o. zo dňa 29. 05. 2013, v ktorom oznamujú obvinenému, že mu poskytnú pomoc pri riešení finančných záväzkov voči VÚB, a.s. a poskytnú pomoc pri zastavení dobrovoľnej dražby.

	Bol zabezpečený čiastočný výpis z LV č. XXXXX zo dňa 26. 08. 2013, z ktorého vyplýva, že majiteľom predmetného bytu je poškodený, ako titul nadobudnutia je uvedené osvedčenie XXXXX zo dňa 06. 06. 2013, a v poznámke je uvedené, že došlo k nadobudnutiu dobrovoľnou dražbou, XXXXX.

	Prečinu neoprávneného zásahu do práva k domu, bytu alebo k nebytovému priestoru podľa § 218 ods. 1 Tr. zák. sa dopustí, kto protiprávne obsadí alebo užíva dom alebo byt iného alebo kto oprávnenej osobe v užívaní domu alebo bytu neoprávnene bráni.

	Pri vyhodnocovaní charakteru protiprávneho konania obvineného a jeho posúdenia ako trestného činu je potrebné vychádzať z ustanovení § 8 ods. 1 Tr. zák. a § 10 ods. 2 Tr. zák. Podľa § 8 ods. 1 Tr. zák. trestný čin je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone (formálny znak trestného činu), ak tento zákon neustanovuje inak. Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná (materiálny znak prečinu).

	Konanie obvineného napĺňa po formálnej stránke všetky znaky skutkovej podstaty prečinu neoprávneného zásahu do práva k domu, bytu alebo k nebytovému priestoru podľa § 218 ods. 1 Tr. zák., pretože obvinený bránil oprávnenej osobe (poškodenému) v užívaní bytu, a toto bránenie bolo protiprávne, pretože po uskutočnení dobrovoľnej dražby a po udelení príklepu už nebol vlastníkom bytu obvinený, ale poškodený, ktorý byt na dobrovoľnej dražbe vydražil.

	Na základe zhromaždených dôkazov, jednotlivých výpovedí osôb ako aj preskúmaním listinných podkladov, po ich vyhodnotení a starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne možno konštatovať, že materiálna stránka prečinu (§ 10 ods. 2 Tr. zák.) však konaním obvineného naplnená nebola.

	 Z okolností, za ktorých bol čin spáchaný vyplýva, že obvinený sa dostal do platobnej neschopnosti, ktorú sa snažil riešiť, a to aj tesne pred konaním dobrovoľnej dražby prostredníctvom refinancovania svojho dlhu (cez Poštovú spoločnosť, s.r.o.), čo sa mu však nepodarilo. To bolo aj dôvodom, prečo aj po uskutočnení dražby odmietal vydať byt, pričom ďalším dôvodom bolo, že bol presvedčený o nezákonnosti tejto dražby, ktorú aj napadol na súde. V rámci súdneho konania bol návrh obvineného odmietnutý, rozhodnutie súdu nadobudlo právoplatnosť dňa 15. 10. 2013, pričom po uvedenom dátume začal obvinený rokovať s poškodeným (novým majiteľom) o odovzdaní bytu, k čomu aj následne došlo. Konanie obvineného nemalo závažne následky, obvinený užíval predmetný byt niekoľko rokov ako svoje vlastníctvo, kde aj viedol svoju domácnosť, obvinený bránil poškodenému v užívaní bytu až po uskutočnení dobrovoľnej dražby kedy sa novým vlastníkom bytu stal poškodený, ktorému sa dovtedy k bytu neviazalo žiadne právo. Konaním obvineného nebolo zasiahnuté do súkromia či domovej slobody poškodeného, poškodenému nebola spôsobená ani žiadna materiálna škoda. Obvinený následne riadne byt odovzdal poškodenému, a poskytol poškodenému potrebnú súčinnosť pri odovzdávaní bytu a spisovaní potrebných protokolov, odčítavania meračov a pod. Doba, počas ktorej trval protiprávny stav vyvolaný obvineným, nebola dlhá, trvala necelých 5 mesiacov, a počas tohto obdobia obvinený bránil svoje práva zákonom priznaným spôsobom a napadol platnosť dražby na súde. Takisto pohnútku obvineného možno hodnotiť ako nepatrnú, kedy obvinený síce neoprávnene bránil poškodenému v užívaní bytu, no konal tak z dôvodu, že sa snažil odvrátiť stratu svojho bytu, kde mal svoju domácnosť a ktorý obýval niekoľko rokov.

	V neposlednom rade je tiež potrebné poukázať na to, že porušenie vlastníckeho práva, t.j. v posudzovanom prípade narúšanie práva vlastníka vec užívať, nie je, samo o sebe, trestným činom. Trestné právo je prostriedkom ultima ratio (ide o poslednú a najkrajnejšiu možnosť), čo znamená, že v trestnoprávnej náuke ako aj praxi sa už tradične vychádza zo zásady pomocnej úlohy trestnej represie (zásada subsidiarity). Podľa tejto zásady má byť trestné právo použité len ako najkrajnejší prostriedok a len pri typovo najzávažnejších porušeniach spoločenských vzťahov, záujmov a hodnôt, teda len tam, kde iné možnosti, hlavne prostriedky ostatných právnych odvetví, nie sú dostatočné, teda už boli vyčerpané, sú neúčinné alebo zjavne nie sú vhodné.

	Princíp trestného práva ako prostriedku ultima ratio sa prejavuje najmä v prípadoch, ktoré majú súkromnoprávny základ, pričom v takýchto prípadoch je potrebné vykladať znaky skutkových podstát, prevažne majetkových trestných činov (tak ako je to aj v posudzovanom prípade) s vedomím, že princíp ultima ratio je neoddeliteľnou súčasťou formálnych znakov skutkovej podstaty trestného činu a má vplyv aj na subjektívnu stránku trestného činu, a je potrebné tiež náležite zvažovať, či je možné využiť inštitúty iných právnych odvetví na namietané porušenie práva, a či týmito inštitútmi možno reálne dosiahnuť nápravy, ak k porušeniu práva skutočne došlo. Princíp ultima ratio tak umožňuje odlíšiť prípady, ktoré spadajú výhradne do sféry občianskoprávnych (obchodných) vzťahov od trestnej činnosti.

	Trestnoprávnu kvalifikáciu určitého konania so súkromnoprávnym základom ako trestného činu je potrebné považovať za „ultima ratio“, teda za posledný možný právny prostriedok, ktorý má z hľadiska ochrany základných hodnôt celospoločenský význam. Trestné právo zásadne nemôže slúžiť ako prostriedok nahrádzajúci ochranu práv a právnych záujmov jednotlivca v oblasti súkromnoprávnych vzťahov, kde záleží predovšetkým na individuálnej aktivite jednotlivých osôb, aby strážili svoje práva, ktorým má súdna moc poskytovať ochranu. Je neprijateľné, aby túto ochranu aktívne preberali orgány činné v trestnom konaní, ktorých úlohou je ochrana najmä celospoločenských hodnôt a nie priamo konkrétnych subjektívnych práv jednotlivých osôb, ktoré svojou povahou spočívajú v súkromnoprávnej sfére. V právnom štáte je neprípustné, aby prostriedky trestnej represie slúžili k uspokojovaniu subjektívnych práv súkromnoprávnej povahy, pokiaľ pritom nie sú splnené všetky predpoklady vzniku trestnoprávnej zodpovednosti, resp. ak nie sú tieto predpoklady úplne a bez akýchkoľvek pochybností zistené.

	Uvedené právne princípy a zásady je potrebné aplikovať aj na posudzovaný prípad, v ktorom ide o klasické, typické porušenie právneho vzťahu, ktorý tu bol medzi novým vlastníkom bytu a pôvodným vlastníkom bytu. Trestné právo, a v tomto prípade skutkovú podstatu prečinu podľa § 218 Tr. zák., je možné použiť len v prípadoch, ktoré možno označiť za závažné excesy zo súkromnoprávnych vzťahov, ktoré už zjavne presahujú ich rámec, a napríklad už majú povahu ignorácie právoplatného súdneho rozhodnutia vydaného v civilnom konaní, či úmyselného a bezdôvodného znemožňovania jeho realizácie, resp. jeho sťažovania. Len takémuto striktnému prístupu totiž zodpovedá to, že trestné právo má byť uplatňované len ako najkrajnejší prostriedok k postihu typovo najzávažnejších prípadov porušenia práva a tam, kde prostriedky iných právnych odvetví už nie sú účinné (ide o už zmieňovanú subsidiaritu trestnej represie, tzv. princíp ultima ratio).

	Zo spisového materiálu však vyplýva, že obvinený sa bránil odovzdaniu bytu na príslušnom súde, napadol zákonnosť vykonanej dražby, teda uplatňoval svoje práva zákonom priznaným spôsobom, čo umožňuje aj § 21 ods. 2 zákona č. 527/2002 o dobrovoľných dražbách a o doplnení zákona Slovenskej národnej rady č. 323/1992 Zb. o notároch a notárskej činnosti (Notársky poriadok) v znení neskorších predpisov. Keď obvinený so svojou žalobou na súde neuspel, tak predmetný byt odovzdal poškodenému. To tiež svedčí o tom, že v prípade obvineného a takto popísaných konkrétnych okolností prípadu by použitie prostriedkov trestného práva voči obvinenému presahovalo úlohu trestného práva v spoločnosti v zmysle vyššie uvedeného princípu ultima ratio.

	Na základe vyššie uvedených skutočností je zrejmé, že závažnosť konania obvineného je nepatrná, a teda nenapĺňa materiálnu stránku tohto prečinu. I napriek tomu však zo spisového materiálu vyplýva podozrenie, že konanie obvineného bolo protiprávne, ktoré príslušné orgány môžu posúdiť ako priestupok na úseku hospodárenia s bytmi a nebytovými priestormi podľa § 26 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov.

	Priestupku na úseku hospodárenia s bytmi a nebytovými priestormi podľa § 26 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. sa dopustí ten, kto úmyselne protiprávne získa, obsadí alebo užíva byt alebo nebytový priestor.

	O posúdení konania obvineného z hľadiska možného spáchania predmetného či iného priestupku je oprávnený rozhodovať Obvodný úrad Bratislava, odbor všeobecnej vnútornej správy, preto som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia, a trestnú vec som tomuto orgánu postúpil.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Matej Greško
prokurátor