Krajská prokuratúra Žilina 
Moyzesova 20, 011 04 Žilina 1 	

Sp. zn. : Kv 10/13/5500	Žilina, 6.2.2014
EEČ : 2-36-2-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Obmedzovanie osobnej slobody podľa § 183 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov v spolupáchateľstve podľa § 20 Trestného zákona

Rozhodol: 	prokurátor Krajskej prokuratúry Žilina
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
po tom, čo dňa 23. 04. 2013 v čase okolo 14,45 hod. na presne nezistenom mieste na parkovisku pri diaľnici v blízkosti mesta XXXXX obmedzili obvinení XXXXX, XXXXX a XXXXX osobnú slobodu poškodeného XXXXX, a toho proti jeho vôli previezli na chatu č.s. XXXXX XXXXX, sa dňa 24. 04. 2013 ku nim pripojil obvinený XXXXX, XXXXX, ktorý za týmto účelom pricestoval z Grécka na požiadanie obv. XXXXX, s poškodeným sa obvinení zdržiavali nielen na chate, ale sa s ním pohybovali aj po viacerých benzínových pumpách a reštauračných zariadeniach v okrese XXXXX, pričom s ním išli aj na údajné obchodné stretnutie v XXXXX, počas zadržiavania XXXXX od neho XXXXX opakovane v talianskom jazyku žiadal poskytnutie finančných prostriedkov v presne nešpecifikovanej sume alebo prevedenia vlastníctva k nehnuteľnostiam, ktoré vlastní spoločnosť XXXXX, konateľom ktorej je poškodený, na XXXXX, a to konkrétne reštaurácie a ubytovacej jednotky v celkovej trhovej hodnote 2.892.500,- €, takisto na podnet XXXXX XXXXX poškodeného žiadal o podpísanie uznania dlhu vo výške 3 mil. Eur pred slovenským notárom, počas zadržiavania poškodeného za účelom splnenia ich požiadaviek XXXXX za plného vedomia XXXXX, avšak nie iných obvinených, používal voči poškodenému vyhrážky spôsobením problémov jemu a jeho rodine, takisto mu hovoril, že oznámi nepravdivo rodine poškodeného, že XXXXX mal nehodu na Slovensku, pričom po príchode na Slovensko unesie člena jeho rodiny, pokiaľ sa v Taliansku nevybaví prevedenie vlastníctva k nehnuteľnostiam, v takto vytvorenej atmosfére nátlaku obvinení zadržiavali XXXXX až do 30. 04. 2013, kedy boli zadržaní políciou, 

lebo nie je tento skutok u obvineného XXXXX trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
XXXXX zo dňa 01.05.2013, po predchádzajúcom začatí trestného stíhania, bolo podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vznesené obvinenie XXXXX, XXXXX pre obzvlášť závažný zločin vydieračského únosu podľa § 186 ods. 1, ods. 4 písm. a/ Tr. zák. v spolupáchateľstve. Tým istým uznesením bolo vznesené obvinenie XXXXX a XXXXX za zločin vydieračského únosu podľa § 186 ods. 1 Tr. zák. v spolupáchateľstve. 
Skutkový stav, pre ktorý bolo pôvodne v tejto veci vznesené obvinenie, je nasledujúci: 
dňa 23.04.2013 v čase okolo 14.45 hodine na presne nestotožnenom mieste na parkovisku pri diaľnici, pri meste XXXXX v Slovinsku, po predchádzajúcej dohode XXXXX, XXXXX a XXXXX uniesli XXXXX, narodeného XXXXX, bytom XXXXX, XXXXX, XXXXX XXXXX za účelom získania majetkového prospechu takým spôsobom, že XXXXX násilím vytiahol za pomoci XXXXX z vozidla XXXXX, sivej metalízy, XXXXX, na ktorom prišiel na uvedené miesto za účelom obchodného stretnutia s neznámymi občanmi srbskej národnosti, následne ho posadili do osobného motorového vozidla XXXXX, bielej farby, všetci traja nasadli do uvedeného vozidla a doviezli XXXXX na Slovensko na chatu vo XXXXX s popisným číslom XXXXX v okrese XXXXX, ktorú vopred zabezpečil XXXXX  a kde ho pod hrozbou ujmy na zdraví alebo inej ujmy,  držali na poschodí uvedenej chaty až do dňa 30.04.2013 do 14.50 hod., pričom od neho XXXXX a XXXXX opakovane požadovali presne nezistenú finančnú hotovosť, alebo prepísanie nehnuteľností  rodinného domu a reštaurácie na XXXXX v hodnote cca 1,5 mil. €, pričom XXXXX a XXXXX  XXXXX, ktorý prišiel na Slovensko až 24.04.2013, ho na pokyn XXXXX strážili, nemohol sa sám voľne pohybovať, zamykali ho do izby na poschodí chaty a telefonovať mohol len za prítomnosti XXXXX.
V priebehu trestného konania bol skutkový stav ohľadne obv. XXXXX ustálený tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Uznesením toho istého vyšetrovateľa zo dňa 10.06.2013 bolo podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vznesené obvinenie XXXXX pre prečin obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Tr. zák. v spolupáchateľstve. 
Právna kvalifikácia konania obvineného XXXXX bola už dňa 06.06.2013 zmenená na prečin obmedzovania osobnej slobody v spolupáchateľstve podľa § 20, § 183 ods. 1 Tr. zák. Právna kvalifikácia konania obvineného XXXXX bola pri preštudovaní vyšetrovacieho spisu na záver vyšetrovania zmenená na zločin obmedzovania osobnej slobody v spolupáchateľstve podľa § 20 § 183 ods. 1, 2 písm. a/ Tr. zák., s poukazom na § 138 písm. d/ Tr. zák. 

Obvinený XXXXX sa zo spáchania skutku, kladeného mu za vinu, necíti byť vinným. Uviedol, že pán XXXXX sa mal stretnúť s nejakými Srbmi v XXXXX, ktorí mu mali doniesť zlaté tehly a požiadal ho, aby bol pri tom prítomný. On nesúhlasil s tým, aby sa XXXXX stretol so Srbmi, ale do XXXXX vycestoval buď dňa 22. alebo 23.04.2013. Na Slovensko potom odišli kvôli otvoreniu bankovej garancie, išlo o zlato a platinu. Garanciou pre slovenskú banku mali byť nehnuteľnosti XXXXX, ktoré vlastní v XXXXX. S XXXXX išli spoločne zo Slovenska, stretli sa s XXXXX v Taliansku a odtiaľ išli do Slovenska, nevie presne kde. XXXXX ich kontaktoval telefonicky, že okolo 14.30 hod. bude na mieste, kde sa dohodli. Potom odišli autom obvineného XXXXX na Slovensko. Nie je pravda, že by poškodeného držali na silu na chate, nezamykali ho na chate, nikto mu nezobral mobil. On nikdy neprikázal XXXXX, aby ho strážili. Nikdy on, ani XXXXX nežiadali od poškodeného žiadne peniaze ani prepis žiadnych nehnuteľností. Tvrdenie XXXXX, že vytiahol poškodeného z Mercedesu v XXXXX nie je pravdivé. Takisto nie je pravdivé tvrdenie XXXXX, že XXXXX vytiahol z auta „ako tiger“. XXXXX komunikoval s XXXXX po taliansky, on po taliansky rozumie a tiež po anglicky. V osobe poškodeného videl človeka, ktorý okradol veľa ľudí a kvôli tomu a bojí. Ďalej popísal, na ktorých miestach na Slovensku sa s poškodeným zdržiavali. Nevie si predstaviť, prečo poškodený, ak bol unesený, nekričal o pomoc, nežiadal o pomoc, keď boli v reštauráciách alebo v baroch. 
V ďalšej výpovedi zo dňa 06.06.2013 popísal ako sa spoznal s poškodeným ešte v XXXXX a ďalej sa vyjadroval k osobe poškodeného obdobne ako predtým. Poprel všetky tvrdenia poškodeného ohľadne násilného konania voči nemu a takisto aj poprel, že by v mesiaci január 2013 spoločne s XXXXX, XXXXX a svedkom XXXXX vykonávali sledovanie poškodeného XXXXX 

Obvinený XXXXX sa zo spáchania skutku, kladeného mu za vinu, necíti byť vinným. Uviedol, že nerozumie, prečo pán XXXXX obvinil jeho a XXXXX z únosu a vydierania. On sa k nemu správal ako k priateľovi, pretože pochádzajú z toho istého mesta. Nechápe, prečo si myslel, že ho ohrozovali. K žiadnemu vydieraniu nemohlo dôjsť. Nie je pravdou, že ho nasilu posadili do auta, aby išiel s nimi na Slovensko, boli v rôznych reštauráciách. Prišiel na chatu, ktorú pripravil pre neho XXXXX, oni čakali na odpoveď od pána XXXXX (ktorého nepozná po priezvisku), ktorý mal zistiť odpoveď na kontrakt s platinou. Mal zistiť, aké sú perspektívy s poisťovňou, no (v utorok 03.04.2013) boli všetci zatknutí. Potvrdil, že 23.04.2013 bol v XXXXX, kam prišiel vlakom. Poškodený XXXXX prestúpil k nim do XXXXX, v ktorom bol aj XXXXX a XXXXX, pretože nerád šoféruje dlhé trate. Mohol tam nechať auto s tým, že oni niekoho pošlú pre to auto a XXXXX je diesel, takže palivo je lacnejšie. Všetko zo strany poškodeného bolo dobrovoľné, neskôr sa pre Mercedes do XXXXX vrátil on, pretože mu poškodený povedal, že v aute nechal dokumenty v taške. Poškodeného predstavil XXXXXi on s tým, že bol aj viackrát v XXXXX. 
V ďalšej výpovedi zo dňa 06.06.2013 sa obv. XXXXX vyjadroval k tomu, ako sa zoznámil s XXXXX, ďalej sa vyjadroval k spolupráci s ostatnými spoluobvinenými pred zadržaním políciou. Takisto ako obv. XXXXX poprel všetky tvrdenia poškodeného XXXXX. 

Obvinený XXXXX prezentoval čiastočne inú verziu. Pri svojom výsluchu počas zadržania uviedol, že XXXXX pozná, pretože vlastní v XXXXX podnik XXXXX. Dňa 22.04.2013 vyrazili z XXXXX spolu s XXXXX na jeho vozidle XXXXX. Išli do XXXXX v Rakúsku, kde prespali v hoteli. Ráno dňa 23.04.2013 vyrazili do Talianska do mesta XXXXX, neďaleko slovinských hraníc. Prišli na vlakovú stanicu, kde ku nim pristúpil XXXXX a išli do XXXXX v Slovinsku. Prišli pred nejaké obchodné centrum s reštauráciou, XXXXX s XXXXX na chvíľu odišli s autom a po čase sa vrátili. Jemu povedali, že má čakať pred reštauráciou. Potom prišil na parkovisko strieborný XXXXX talianskej poznávacej značky. Z neho vystúpil šofér a spolujazdec zostal sedieť v aute. Potom a šofér vrátil k XXXXX, zavolal spolujazdca, aby išiel s ním do reštaurácie a ten aj tak urobil. Po chvíli sa spolujazdec vrátil k XXXXX, akoby si chcel zobrať kľúče a nasadol na miesto šoféra. XXXXX aj s XXXXX sa posunuli na vozidle k tomu XXXXX a zastavili trošku ďalej od neho. Potom XXXXX vystúpil zo svojho auta a v tej chvíli sa vracal spolujazdec do XXXXX. XXXXX niečo zakričal, ako keby ho oslovil menom alebo „my friend“. Aj XXXXX v tom išiel k tomu XXXXX, ten chlap už sedel vo vozidle na mieste vodiča, ale ešte mal svoje nohy vonku z vozidla, sedel bokom. XXXXX bol už blízko pri ňom a začal ho ťahať von z vozidla, ten chlap sa držal volantu, tak on pomohol XXXXX a chytil toho chlapa za nohy. XXXXX držal toho chlapa popod pazuchy a ťahal ho z vozidla, on mu len držal nohy. XXXXX povedal, aby prešiel na druhú stranu XXXXX, on otvoril dvere spolujazdca vpredu a kľakol si na sedačku. Vtedy XXXXX začal ťahať chlapa spoza volantu a on ho ešte trošku potlačil a XXXXX ho vytiahol z XXXXX. On zostal v XXXXX a nevie uviesť, či ten chlap išiel sám s XXXXX alebo ho XXXXX ťahal k autu XXXXX. Keď prišiel k XXXXX, ten chlap už sedel vzadu za spolujazdcom. On si sadol dozadu za vodiča, XXXXX sedel na mieste spolujazdca a XXXXX si sadol za volant. XXXXX autom odišiel na druhú stranu parkoviska, tam zastavil a pýtal sa toho chlapa, či má doklady a niečo sa spolu po taliansky rozprávali, aj XXXXX s tým chlapom. Ten chlap odovzdal kľúče od XXXXX, XXXXX vystúpil a išiel k XXXXX, z ktorého im do auta priniesol bundu s jeho dokladmi. Potom vyrazili cez Rakúsko na Slovensko. Viackrát po ceste stáli, ten chlap komunikoval hlavne s XXXXX po taliansky, on im nerozumel. Nakoniec zastavili na pumpe XXXXX pri TXXXXX, kde ho čakal jeho kamarát XXXXX. Počas jazdy mu XXXXX kázal zatelefonovať pánovi XXXXX a kázal mu dohodnúť prenájom chaty vo XXXXX. XXXXX mu kázal chatu prenajať na 7 dní, s XXXXX sa on dohodol, že kľúče od chaty vyzdvihne XXXXX, čo aj urobil. XXXXX ich čakal na pumpe na XXXXX potom čo prišili na chatu do XXXXX, zostali v spoločenskej miestnosti XXXXX s XXXXX a s tým chlapom. XXXXX im ukázal, kde bude ubytovaný ten chlap a keď si ten chlap ľahol spať do izby na poschodí, tak ho zvonku zamkli a XXXXX jemu a XXXXXi kázal, že ho majú strážiť. XXXXX s XXXXX odišli z chaty a on s XXXXX zostal na chate a strážil toho chlapa, aby neodišiel. XXXXX zobral tomu chlapovi mobil a nechal si ho u seba. Ten chlap, ktorého strážili, sa nejako nedomáhal odchodu z chaty, bol síce zamknutý, ale keď zaklopal, tak ho odomkli, boli sa spolu aj prejsť po lese, pozerali spolu filmy na notebooku. Skoro každý večer prišili na chatu XXXXX s XXXXX a vzali toho chlapa a boli s ním preč a vracali sa späť v nočných hodinách. XXXXX si písal SMS-ky s XXXXX a zistil, že boli s tým chlapom v reštaurácii XXXXX vo XXXXXh, v XXXXX v reštaurácii, kde boli na obed aj oni. Niekedy platil XXXXX, niekedy XXXXX a raz zaplatil aj ten chlap svojou bankomatovou kartou. Počas toho týždňa z rozhovorov pochopil, že XXXXX a XXXXX chcú od chlapa nejaké peniaze, konkrétnu sumu nehovorili, on to pochopil tak, že ten chlap im má vrátiť nejaké peniaze. Počas celého pobytu chlapa nikto nebil, normálne sa spolu bavili. Keď potreboval zatelefonovať, tak mu XXXXX doniesol mobil. Raz sa stalo, že mu zvonil mobil a XXXXX mu ho podal, aby mohol hovoriť. Takto to fungovalo každý deň, v noci boli na chate on, XXXXX a XXXXX. XXXXX a XXXXX tam nikdy nespali. Takto to prebiehalo až do 30.04.2013 v ten deň akurát vybavili predĺženie prenájmu a obvinený išiel súkromne do XXXXX na tej XXXXX z požičovne, kde bol zadržaný policajtmi. 

Na tomto mieste je potrebné spomenúť výpoveď svedka XXXXX zo dňa 04.06.2013, ktorá je veľmi podstatná pre pochopenie súvislostí veci. Tento svedok je bratrancom manželky XXXXX. Popísal, ako začali zhruba rok a pol dozadu spolu podnikať v reštaurácii XXXXX v XXXXX. XXXXX mu predstavil pána XXXXX, niekedy v roku 2012 v mesiacoch marec – apríl. Vtedy mu XXXXX povedal, že jemu a XXXXX je nejaký človek dlžný peniaze, pričom hovoril, že ten človek je dlžný 100.000,-€. XXXXX s XXXXX mu povedali, že majú preňho nejakú prácu a ešte aj nejakých chlapov z radov SBS. On sa potom ešte niekoľkokrát XXXXX dotazoval, o akú robotu ide a XXXXX mu povedal, že budú len niekoho strážiť, že ten človek príde na Slovensko a že oni s ním len budú, aby obchod prebehol v poriadku. Neskôr s odstupom času sa to zmenilo tak, že mali ísť toho človeka zobrať do Talianska. Na túto prácu oslovil XXXXX on. Jemu povedal, že idú do Talianska vyriešiť s XXXXX jeden obchod, lebo mu niekto dlhuje peniaze. Do  Talianska išli v januári 2013, niekedy okolo 06.-07.01. Išli tam na aute XXXXX, ktoré vlastnil XXXXX. S XXXXX sa stretli v meste XXXXX. Osobne videl, ako XXXXX so svojim telefónom niekde zavolal, potom mu prišli následne nejaké údaje, ktoré on nahodil do navigačného systému a tento navigačný systém im ukazoval presne miesto, kde sa nachádza auto toho Taliana. Ďalej popísal, ako XXXXX v Taliansku monitorovali a sledovali cestou GPS. Dozvedel sa, že XXXXX kúpil nejaké GPS zariadenie a že ho XXXXX namontoval na auto a prichádzali mu na telefón údaje o jeho pohybe. Ďalej svedok popísal podrobnosti sledovania v Taliansku, ktoré trvalo niekoľko týždňov. XXXXX mu povedal, že nejaký človek vyláka XXXXX na stretnutie a jeho úloha s XXXXX bude zobrať toho XXXXX, že nemusia nijaké násilie použiť, pretože XXXXX pôjde s nimi dobrovoľne. XXXXX mu aj povedal, že s XXXXX pôjdu na Slovensko a že vozidlo toho XXXXX bude na Slovensko šoférovať on. Bolo mu jasné, že to je hlúposť, lebo takéto veci sa neriešia spôsobom, že niekoho sledujem 2 týždne a potom s nami pôjde dobrovoľne. Samozrejme sa o týchto veciach s XXXXX rozprávali a spoločne to vyhodnotili tak, že nepôjde o nejaké milé stretnutie. Ďalší týždeň znovu sledovali XXXXX a zistili, že sa s nejakým vozidlom pohybuje v podzemných garážach. Tam bolo jeho auto odstavené. XXXXX im povedal, že keď sa vráti, majú ho počkať pri aute spolu s XXXXX. Kázal im, aby XXXXX stál za stenou a on ho čakal pri aute, aby násilím XXXXX schmatli a naložili do jeho auta a s tým vyjdú na nejaké vhodné miesto, kde XXXXX preložia do XXXXX vozidla. Keď svedok videl, ako XXXXX ide k tomu autu, tak ostal stáť za stĺpom, nič neurobil a XXXXX stál za ďalším stĺpom a čakal na jeho pokyn. Keďže však nič neurobil, XXXXX sadol do auta a odišiel preč. Svedok to nechcel takýmto spôsobom vykonať. XXXXX bol rozčúlený a kričal po nich. On mu vysvetlil, že je to hlúposť, keď niekoho zoberú násilím, že ho predsa bude niekto kontaktovať a hľadať. V tej dobe mu XXXXX povedal, že tu ide o veľké peniaze – 2 mil. €, ktoré im nejakým spôsobom XXXXX prepieral, nakoľko robí vo finančníctve. Tento XXXXX sa mal volať XXXXX. Svedok sa však nevie vyjadriť, či je to pravda alebo nie. Pravda je to, že XXXXX mu dlhoval nejaké peniaze, ale v akej výške, to povedať nevie. XXXXX povedal, že ho chcú zobrať na Slovensko a tam ho chcú držať, až kým im nevyplatí peniaze. Následne sa situácia skomplikovala tým, že všetci ochoreli, okrem XXXXX a potom sa vrátili s XXXXX na Slovensko vlakom. Z televíznych správ sa dozvedel, že boli páchatelia nakoniec zadržaní políciou, on pozná XXXXX, XXXXX, aj XXXXX, ktorého už videl predtým v XXXXX je najlepší kamarát s XXXXX a keďže XXXXX nevie po anglicky, tak XXXXX musel byť v podstate sprostredkovateľom medzi XXXXX a XXXXX. On si myslí, že títo traja mali poškodeného len strážiť. Z toho, čo počul v Taliansku, zistil, že XXXXX s XXXXX chcú XXXXX po tom, čo im vyplatí peniaze podstrčiť do auta nejaké drogy a že zavolajú na neho políciu. 
Pri svojej ďalšej výpovedi dňa 04.06.2013 obvinený XXXXX sa vyjadroval aj k okolnostiam sledovania poškodeného v Taliansku, ktoré priznal a znovu popísal okolnosti obmedzenia osobnej slobody poškodeného na parkovisku v XXXXX dňa 23.04.2013. Potvrdil aj to, že počas sledovania poškodeného v Taliansku v mesiaci január 2013 ho XXXXX sledoval prostredníctvom GPS súradníc. Potvrdil aj tú skutočnosť, že sa už v Taliansku pokúšali uniesť poškodeného, ako to uvádzal XXXXX, avšak tento dej popisuje mierne odlišne s tým, že on XXXXX povedal, že to neurobí. Nakoniec to však neurobili. Poprel, že by vedel o dlhu poškodeného voči obvineným. Počas pobytu vo Valči, aj keby sa mu vyhrážali, on by im nerozumel, pretože sa bavili po taliansky. 

Obvinený XXXXX k veci uviedol, že 21.04.2013 mu XXXXX zavolal, či sa môžu stretnúť. Opýtal sa ho, či bude mať nejakých 7 – 10 dní voľno v škole, lebo potrebuje SBS-kára. On s tým súhlasil, pričom ho poslal na druhý deň do XXXXX do hotela XXXXX vyzdvihnúť auto do požičovne. On požičal vozidlo XXXXX, kde ho odviezla XXXXX, ktorá je manželka XXXXX, ktorý má fungovať v podniku XXXXX. Následne čakal doma až do 22.30 hod. kým nedostal pokyn od XXXXX, že ich má čakať niekde po ceste do XXXXX. Čakal ich na benzínovej pumpe v XXXXX. Na pumpu prišlo jedno auto XXXXX, ktoré používal bežne XXXXX alebo jeho manželka XXXXX. Ešte predtým dostal od XXXXX alebo XXXXX kontakt na pána XXXXX, aby vyzdvihol nejaké kľúče od chaty vo XXXXX. Následne nasledoval XXXXX smerom na XXXXX a prišli priamo k tej chate pána XXXXX, od ktorej bol prevziať kľúče. Po príchode na miesto z XXXXX vystúpil XXXXX, XXXXX a XXXXX a pre neho neznámy muž, ktorý sa tváril ako na dovolenke. Predstavili mu ho ako XXXXX. Po príchode na chatu on s XXXXX ostal dolu a XXXXX s XXXXX aj s tým neznámym mužom išli spolu na poschodie. Neskôr sa vrátil iba XXXXX s XXXXX a povedali im, že nech dajú na neho pozor, nech sa mu nič nestane a spolu s XXXXX chatu opustili. Potom on išiel pozrieť toho XXXXX a zistil, že v jeho dverách je kľúč z vonkajšej strany a že je zamknuté. S XXXXX sa ho spoločne opýtali, či chce ísť na WC, čo odmietol. Keďže bol predtým zamknutý, tak sa ho rozhodol znova zamknúť, nevedel prečo je zamknutý. On vedel iba čisto po taliansky. Na druhý deň dorazil aj XXXXX, túto osobu on nepoznal, bol to XXXXX, išlo o muža mladšieho veku, vysokého, zavalitého. Nevie sa vyjadriť, prečo tam prišiel, asi mal podobnú úlohu ako on, strážiť XXXXX, ale to s určitosťou povedať nevie. Počas pobytu na chate on spoločne s XXXXX pozerali filmy na notebooku a chodili na prechádzky s XXXXX snažili sa s ním aj rozprávať, ale nerozumel takmer ničomu. XXXXX s XXXXX na chate nespali ani jednu noc. Ďalej popísal, kde sa s XXXXX pohybovali. Nevie, z akého dôvodu bol poškodený dovezený na chatu, myslel si, že je tam za účelom spoločného biznisu, nevedel, ako ho má brať. Komunikoval s ním výhradne XXXXX a pri tých rozhovoroch bol prítomný aj XXXXX, ale keď sa chcel toho XXXXX niečo spýtať, tak to riešil cez XXXXX. Nikdy nebol svedkom nejakého tvrdšieho rozhovoru, ani vyhrážok. On s XXXXX sa taktiež Talianovi XXXXX, nakoľko by si ani nerozumeli. Potvrdil to, čo uviedol ako svedok predtým, že sa rozprával s XXXXX o tom XXXXX a XXXXX mu povedal, že XXXXX má nejaké finančné podlžnosti voči XXXXX a boli ho zobrať. Jeho vtedy napadlo, že sa zrejme jedná o chlapa, ktorého mu spomínal XXXXX s XXXXX už v decembri alebo v januári, keď ho lákali do Talianska, že majú plán uniesť nejakého chlapa. Takisto potvrdil, že keď v priebehu zadržiavania poškodeného hovoril XXXXX, že má strach, on mu povedal, že sa nemá čo stať a utvrdil ho v tom, že s XXXXX pracujú preňho ako ochranka. XXXXX mu povedal, že keď XXXXX zbalili išiel po ňom „ako tiger“. S XXXXX a XXXXX sa rozprával v angličtine. XXXXX sa s XXXXX bavil iba po taliansky, takže nemali šancu to pochopiť. XXXXX bol zamknutý iba v prvú noc a potom už nie. Keď sa potom spýtal XXXXX, či má byť zamknutý, tak XXXXX povedal, že nie. XXXXX sa javil, že bol kľudný a vyrovnaný. Nikdy nebolo povedané, aby na XXXXX dávali pozor, aby neutiekol a nikdy sa o útek ani nepokúsil. 

Obvinený XXXXX (ktorého trestné stíhanie bolo zatiaľ neprávoplatne zastavené) vypovedal po svojom zadržaní, že prišiel na Slovensko 24.04.2013 lietadlom cez XXXXX. Zavolal mu XXXXX, ktorého pozná asi 3 roky, aby sem prišiel ako bodyguard. Otec XXXXX ho zobral z letiska do bytu a 24.04.2013 išiel s XXXXX na chatu, kde bol blízko lyžiarsky vlek. Na chate boli dvaja Slováci, ktorých nepoznal a „XXXXX“. Myslí si, že prišiel ochraňovať tohto pána a pána XXXXX, vyzeralo, že sú kamaráti. Poškodeného neobmedzovali, pohybovali sa s ním po baroch, nemal žiadny príkaz držať ho na chate. On nevie žiadny jazyk, okrem gréčtiny, všetky ostatné osoby sa spolu bavili po taliansky alebo po anglicky a nerozumel im. Všetci sa správali priateľsky, takisto aj poškodení, keď boli vonku. 
Pri ďalšom výsluchu dňa 06.06.2013 bol obvinený XXXXX upozornený, že jeho ďalšie konanie bude právne posudzované ako prečin obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Tr. zák. v spolupáchateľstve. Pri tomto výsluchu popísal, odkiaľ sa pozná s obvinenými a zopakoval v podstate už skutočnosti, ktoré uviedol pri prvom výsluchu s tým, že on komunikoval len s XXXXX, lebo vie len po grécky. Nikdy predtým nebol v kontakte s tým XXXXX menom XXXXX, ani nevedel, že je za tým účelom na chate, aby splatil dlh. Nerozumel o čom sa rozprávajú. Bol tam len na to, aby zabezpečoval ich bezpečnosť. XXXXX sa správal veľmi priateľsky, on nikdy nemal pocit, že sa niečo deje.  Nikdy nemal pokyn zabrániť XXXXX v odchode. Tí dvaja Slováci sa k poškodenému správali v jeho prítomnosti tiež normálne. 

Svedok - poškodený XXXXX bol vypočúvaný viackrát v priebehu trestného konania. Bezprostredne po zadržaní obvinených svedok uviedol, že bol v XXXXX, aby sa stretol s nejakými osobami srbskej národnosti. Títo mali byť priatelia jeho priateľa XXXXX, ktorý žije v XXXXX a je sprostredkovateľom predaja nehnuteľností. XXXXX šoféroval auto poškodeného XXXXX a vyrazili z XXXXX 22.04.2013. Do XXXXX prišli 23.04.2013. Keď prišli k hotelu na diaľnici blízko XXXXX XXXXX povedal, že nech počká v aute, že on sa s nimi musí stretnúť sám. Vošiel do hotela, po 10 minútach vyšiel a zavolal ho a povedal mu, že Srbi tu nie sú. Potom mu povedal, že sa ide pozrieť do hotela, či v ňom nie sú ubytovaní Srbi. On sa teda vrátil k autu a oproti nemu vybehol XXXXX, ktorého spoznal pred 5 rokmi a volá sa „XXXXX“. Poškodený chcel vojsť do auta, aj bol jednou nohou v aute, strčil kľúč do zapaľovania a naštartoval. XXXXX ho chytil za krk a začal ho vyťahovať z auta, prišiel k nemu aj nejaký XXXXX, ktorého nepoznal a ten ho chytil za nohy a vyťahoval z auta. Vytiahli ho z auta a posadili do vozidla XXXXX. Sedel za spolujazdcom, Slovák sedel vedľa neho a šoféroval XXXXX. išli cez Rakúsko na Slovensko, niekde do XXXXX, blízko lyžiarskeho strediska do chaty s číslom XXXXX Počas cesty nebol spútaný, len od neho žiadali peniaze, a to najmä XXXXX XXXXX, ktorý hovoril po taliansky. Toho pozná asi 5 rokov, stretol sa s ním v XXXXX kde mu navrhoval nejaké finančné operácie. Stále mu opakovali, že tentoraz im neutečie, pokiaľ nezaplatí. On povedal, že peniaze nemá. V dome čakal ešte jeden Slovák, ktorého nepoznal. Tam ho držali na poschodí v jednej izbe a zamkli. Asi 4krát boli vonku, raz na večeri a 3krát na obed. Raz vyberal peniaze z bankomatu a 3-krát skúšal inú kartu, ale tá nefungovala. Všetko robil za účelom, aby ho našli podľa platby kartou. Stále chceli peniaze, ale nešpecifikovali sumu, hovorili, že nie je možné, aby nemal v bankách peniaze. Potom povedal XXXXX, že nech napíše plnú moc na nehnuteľností, ktoré vlastní na XXXXX. Išlo o dom a reštauráciu, ktoré majú hodnotu spolu asi 1,5 mil. €. Povedal im, že na to musia ísť do XXXXX. Oni povedali, že dobre, ale niekto z jeho rodiny musí prísť na Slovensko ako záruka. S týmto on nesúhlasil. Komunikoval stále len s XXXXX, lebo ten vie po taliansky. XXXXX mu povedal, že sa postarajú o to, aby prišla na Slovensko celá jeho rodina, že zavolajú domov, a že povedia, že mal nehodu v Bratislave, a že je v kóme v nemocnici, potom vraj peniaze hneď nájde. Toto sa odohrávalo počas celého týždňa, ako ho držali a stupňovalo sa to. Viackrát mu dovolili telefonovať so ženou, aby ju ubezpečil, že je všetko v poriadku, ale XXXXX bol vždy pri ňom a počúval, o čom sa rozprávajú. Po hovoroch mu vždy zobrali telefón. Jeho žena si všimla podľa tónu hlasu, že niečo nie je v poriadku a spýtala sa, či je v nebezpečenstve a on povedal, že áno. Opýtala sa, či sú to stále tie isté osoby, teda XXXXX a dvaja XXXXX. K tomu uvádza, že asi pred mesiacom manželke povedal, že ho pred dvoma rokmi v XXXXX uniesli a držali ho zavretého v dedinky v blízkosti XXXXX. Na druhý deň ho zaviezli do Rakúska, kde v banke vo XXXXX im vybral a previedol spolu 130.000,-€. Túto vec však polícii nehlásil, iba to zaznamenal u svojho advokáta, pretože sa s ním poradil a ten mu povedal, aby nevyvolával rozruch v Taliansku. V ďalšom texte popísal ďalšie stretnutia v minulosti s obvinenými a uviedol, že v minulosti už bol na chate č. XXXXX a tie isté osoby, teda XXXXX a XXXXX od neho pýtali peniaze. Vtedy im povedal, že má nejaké peniaze vo Švajčiarsku, avšak v banke v XXXXX im ušiel. Počas zadržiavania v dňoch 23.04. až 30.04.2013 mu nijako fyzicky neublížili, aby sa mu vyhrážali, že ublížia jemu alebo jeho rodine, ale smrťou sa mu nevyhrážali. V deň zadržania ho zobrali na benzínovú stanicu, ako aj viackrát predtým, aby odtiaľ zavolal žene. Robili to preto, aby nemohlo byť identifikované miesto, odkiaľ telefonuje. Osobne si myslí, že XXXXX s XXXXX to viedli a ostatní, teda dvaja XXXXX a druhý XXXXX mali len sekundárne úlohy. Usudzuje tak z toho, že s ním komunikovali len XXXXX a XXXXX, ostatní ho len strážili. Prvé dni nemal obavu o svoj život a zdravie, posledné dni áno a ešte vtedy, keď ho brali do auta v XXXXX. On aj mal šancu na útek, lebo na chate na WC bolo otvorené okno, cez ktoré by sa dalo utiecť. v deň zadržania o 04.00 hod. ráno sa niekto zobudil a on mal strach, že vycestovali po jeho príbuzných. Na izbe ho najskôr zamykali, potom už nie. Ale dole boli stále nejakí strážcovia, teda tí dvaja Slováci a XXXXX. Uvažoval aj nad tým, že vyvolá nejaký rozruch v reštaurácii, aby si ho niekto všimol, ale nenabral odvahu a keďže nevie po slovensky, ani po anglicky, nedohovoril by sa. Stále boli pri ňom.  V čase výpovede (30.04.2013) nevedel, kde sa nachádza jeho auto, ale XXXXX mu povedal, že auto je na Slovensku. 
Pri svojej ďalšej výpovedi dňa 01.05.2013 svedok poškodený v podstate zopakoval už uvedené skutočnosti s tým, že naviac popísal stretnutie v obchodnom centre XXXXX v XXXXX, kam ho zaviedli obvinení a kde sa stretol s nejakým pánom, ktorý prišiel na XXXXX a rozprávali sa o biznise s leasingom áut. Podľa jeho názoru, ak by dal plnú moc ako konateľ firmy, ktorá vlastní spomenuté nehnuteľnosti, tieto by sa mohli predať. Vyhrážky sa stupňovali v priebehu času, hovorili mu, že bude mať problémy on alebo jeho rodina a že ak podá trestné oznámenie, vie ako skončí, išlo im najmä o to splnomocnenie. Ďalej popísal miesta, kde sa s ním obvinení pohybovali. Pri vykonanej rekognícii opoznal obvinených, ktorí ho strážili. 

Svedok poškodený XXXXX bol vypočutý aj neskôr cestou právnej pomoci v Talianskej republike dňa 28.10.2013. Zopakoval okolnosti svojho únosu v XXXXX dňa 23.04.2013. Naviac k veci dodal, že počas jazdy na Slovensko sa mu XXXXX vyhrážal, že by mu XXXXX XXXXX mohol ublížiť ešte viac, lebo má pri sebe zariadenie, niečo ako paralyzér. XXXXX mu počas cesty rozprával, že ho sledovali už dlho. V tejto veci on už dňa 05.02.2013 podal talianskej polícii trestné oznámenie. XXXXX mu počas cesty na Slovensko zopakoval, že mu bude musieť dať veľa peňazí, v opačnom prípade sa stane niečo jeho rodine. On zopakoval, že peniaze nemá. Hneď ako ho naložili do auta, tak protestoval, žiadal, aby ho nechali odísť, ale musel sa toho vzdať, nemohol ani pomýšľať na fyzickú reakciu. Nežiadali od neho konkrétnu sumu, ale čo najviac, čo im môže dať. Nad rámec svojich predchádzajúcich výpovedí svedok poškodený uviedol, že XXXXX ho mal požiadať, aby pred slovenským notárom podpísal dokument – uznanie dlhu vo výške 3 mil. € bez toho, aby uviedol príjemcov. Zvyčajne to bol vždy XXXXX, ktorý od neho žiadal peniaze. Žiadal ho o ne normálnym tónom hlasu, ako pri hovorení. Obmedzil sa na pokojné konštatovanie, že nájde spôsob, ako jemu alebo jeho rodine urobí v budúcnosti problémy. Nikdy nešpecifikoval, aké by mali byť dôsledky, ale pred svedkom poškodeným sa v tom čase nachádzali dve róbusné osoby a jednoznačne pochopil, že ak by nesplnili požiadavky, mohol by ohroziť svoj život a život svojich príbuzných. Vždy sa s ním rozprával iba XXXXX po taliansky. XXXXX povedal párkrát nejakú nepodstatnú poznámku, ktorú potom XXXXX preložil do talianskeho jazyka. On sa rozprával iba so XXXXX a pár poznámok prehodil s XXXXX, s ostatnými obvinenými sa nerozprával vôbec. Svedok poškodený ďalej zopakoval, ako prišiel XXXXX s nápadom, aby bolo spísané splnomocnenie (teraz už aj uviedol osobu splnomocnenca, ktorý mal byť XXXXX) a ako dostať na Slovensko jeho rodinu. Svedok poškodený nevie povedať, či ostatní obvinení, teda XXXXX, XXXXX a XXXXX vedeli o motíve jeho zadržiavania na chate, myslí si iba, že ho zadržiavali preto, že mali príkaz od XXXXX. S týmito obvinenými sa dorozumieval len jednoduchými gestami. Znovu zopakoval, že v prvých dňoch, ako prišiel na chatu, ho XXXXX zamkol na izbe, bez toho, aby niečo povedal. Počas týchto dvoch dní, keď bol zatvorený na izbe, dvere otvárali niekedy XXXXX a niekedy XXXXX. Po čase mu dovolili hýbať sa slobodne z jeho izby na prízemie, ale radšej tam skoro vôbec nechodil. Znovu zopakoval, že o útek sa nepokúsil, pretože mal strach, že sa mu to nepodarí, nevedel, kde utekať a nevedel sa dohovoriť. Okrem toho nevedel, či ho nesledujú ešte aj iné osoby, okrem tých, čo boli pri ňom. Ďalej potvrdil, že predtým nepoznal XXXXX, ani XXXXX, XXXXX bol však spolu s XXXXX a XXXXX, keď ho uniesli dňa 09.12.2010 na parkovisku pri XXXXX. Osobne si myslí, že jediným motívom je, že XXXXX je povolením zločinec – vydierač. Opätovne popísal, ako v telefonatoch naznačil manželke v XXXXX, že sa nachádza na Slovensku v nebezpečenstve. Ona potom informovala taliansku políciu v XXXXX. Uviedol, že sa viac bude snažiť nedostať do kontaktu s obvinenými, ale ak to sudca bude považovať za vhodné, urobí to, aj keď nerád. Na otázku obhajcu, prečo pri výsluchoch na Slovensku nezmienil okolnosť, že XXXXX chcel od neho podpísať uznanie dlhu, uviedol, že nikto sa ho na to nepýtal a bol v značnom šoku, strese a veľmi rozrušený a teda to zabudol uviesť. 

Medzi obvineným XXXXX na jednej strane a spoluobvinenými XXXXX a XXXXX na strane druhej boli vykonané konfrontácie, pri ktorých každý v podstate zotrval na svojej verzii. Tieto konfrontácie sa týkali najmä okolností naloženia poškodeného do auta v meste XXXXX. Konfrontácie boli vykonané aj medzi svedkom XXXXX a obvinenými XXXXX a XXXXX, pri ktorých každý zotrvali na svojich pôvodných výpovediach. Zaujímavosťou konfrontácie vykonanej medzi XXXXX a svedkom XXXXX je, že obvinený uviedol, že XXXXX mu dlhuje 150 tis. €, o čom svedok Zona vedel už dávno predtým. XXXXX však predtým neuvádzal nič o údajnom dlhu poškodeného, túto skutočnosť popieral a vec staval do svetla, že pri návšteve Slovenska išlo o možný budúci obchod. Svedok XXXXX uviedol, že nevie, či je suma 2 mil. €, ktorú mal poškodený dlžiť obvineným pravdivá, stále mu tvrdili niečo iné.  XXXXX ďalej uviedol pri tejto konfrontácii, že v januári 2013 bol v Taliansku aj XXXXX s XXXXX, ktorý tam mal mať obchod s nelegálnym alkoholom a XXXXX tam išiel ako turista. Táto verzia je však zjavne vyvrátená tvrdeniami obv. XXXXX a svedka XXXXX. 

XXXXX XXXXX je dcérou poškodeného XXXXX. Pri svojich výpovediach pred slovenskou políciou dňa 30.04.2013 a 02.05.2013 popísala ako poškodený telefonicky kontaktoval svoju manželku (jej matku) dňa 24.04.2013 okolo 23.00 hod. a rozprával veľmi všeobecne a hovoril, že nevie, kedy sa vráti. Mame bolo jasné, že sa niečo deje. 25.04.2013 zavolal znova a mama sa ho opýtala, či je v nebezpečenstve a on odpovedal, že áno. Naznačil, že ide o človeka z XXXXX (mesto v XXXXX) a on odpovedal, že áno. Mama pochopila, o koho ide. Následne kontaktovala taliansku políciu. Otec mame hovoril v telefónoch, že je blízko XXXXX a potom XXXXX a mame načrtol , že „je to ten vták, čo ho máme doma a ten sa volá XXXXX“. Týmto spôsobom zrejme naznačil, že je v blízkosti mesta XXXXX na Slovensku. Svedkyňa následne prišla do XXXXX na taliansku ambasádu, kde jej dali tlmočníčku a na polícii nahlásila nezvestnosť. Povedala, že nebolo žiadané výkupné, ale otec je niekde zadržiavaný, lebo nemôže hovoriť slobodne. 25.04.2013 sa ešte stretla s otcovým priateľom XXXXX, ktorý jej tvrdil, že všetko je v poriadku. On ešte viackrát volal a pýtal sa, či je všetko v poriadku, na čo odpovedala, že asi hej. Nemá vedomosť o žiadnych dlhoch svojho otca. 

XXXXX XXXXX je manželkou obvineného XXXXX. Pri svojej výpovedi sa vyjadrovala k osobe XXXXX, ktorý je jej bratrancom a k ich spoločnému podnikaniu. Uviedla, že medzi nimi sú rozpory, XXXXX je veľmi falošný človek, zákerný, lebo zistila, že ich oklamal v súvislosti s reštauráciou, podľa nej je zlodej a násilník. Jej manželovi sa mal aj vyhrážať fyzickým násilím. 

Svedok XXXXX je vlastníkom chaty, súpisné číslo XXXXX vo XXXXX. XXXXX ho už dávnejšie oslovila, že by mala záujem o ubytovanie na jeho chate, kde aj boli ubytovaní s manželom. Po nejakej dobe ho opätovne oslovila XXXXX, že by potrebovala prenajať chatu za účelom ubytovania a povedala, že pre kľúče príde jej kamarát. Asi po troch dňoch sa mu telefonicky ozval pán XXXXX s tým, že je mimo a pre kľúče pošle kamaráta. Pre kľúče prišla osoba menom XXXXX. V ubytovacej knihe je zapísaný len XXXXX a XXXXX, asi po troch, štyroch dňoch, ako boli na chate, mu doniesli domov peniaze. Po tom, asi v piatok, keď ešte boli ubytovaní na chate, sa stretli na hoteli XXXXX vo XXXXX s XXXXX, XXXXX a ešte takým neznámym pánom, ktorý nehovoril po slovensky. Zaplatili mu za ubytovanie ešte na ďalší týždeň a potom sa rozišli. Následne ho kontaktovala polícia. 

Svedok XXXXX je osobou, ktorá sa s obvinenými a poškodeným stretla v obchodnom centre  XXXXX v XXXXX a o ktorej sa títo vyjadrujú ako o pánovi XXXXX. Svedok v podstate uviedol, že pozná XXXXX, s ktorým sa zoznámil dávnejšie, je to dobrý spoločník, bol zábavný. Ich rodiny sa navštevujú. Niekedy asi 2 mesiace pred výpoveďou mu volal XXXXX, že sa chce s ním stretnúť, nakoľko je časovo zaneprázdnený, dohodli si miesto stretnutia v XXXXX. Prišiel s viacerými osobami, avšak na mieste, kde sa stretli, vystúpil len on sám a dohodli sa, že pôjdu do OC XXXXX. S XXXXX prišli ďalšie tri osoby. Išlo o cudzincov, neboli to Slováci. Bol tam aj jeden XXXXX, s ktorým on debatoval, tento však nevedel dobre po anglicky, rozprával mu po taliansky, tak že ak s ním chcel o niečom komunikovať, bolo to prostredníctvom takého staršieho menšieho pána, ktorý tam bol. Komunikácia bola úplne normálne, bavili sa, boli tam brušné tance a uviedol ďalšie podrobnosti o ich stretnutí, z ktorých vyplýva, že poškodený sa nesprával ako človek v nebezpečenstve. On pracuje v spoločnosti XXXXX ako šéf oddelenia a má prepojenia a kontakty na ľudí z XXXXX republiky. S XXXXX rozoberali rôzne obchodné záležitosti v oblasti potravinárska a náhradných dielov na motorové vozidlá, pretože on má kontakty na ľudí z XXXXX republiky. 

Cestou právnej pomoci bol v Taliansku vypočutý aj svedok XXXXX. Úradne predložený protokol o výsluchu svedka sa nachádza na č.l. 457 – 461 a podľa neho sa výsluch uskutočnil dňa 31.07.2013. Tento dátum je však zjavne nesprávny, pretože aj z písomností na č.l. 456 vyplýva, že výsluch sa uskutočnil 14.10.2013. Obhajcovia obvinených boli o tomto výsluchu vyrozumení aj cestou Krajskej prokuratúry Žilina. Svedok uviedol, že v mesiaci apríl ho XXXXX požiadal o láskavosť, či by ho mohol sprevádzať do XXXXX z pracovných dôvodov. Prišli do XXXXX na XXXXX aute – XXXXX sivej farby. V XXXXX sa naobedovali a presunuli sa spolu s XXXXX na jedno miesto, ktoré nevie presne identifikovať, kde sa malo uskutočniť stretnutie, ktoré zorganizoval XXXXX. Kým XXXXX parkoval auto, on išiel do zariadenia označeného ako XXXXX. Tam zbadal XXXXX, ktorého nemenuje priezviskom a asi po 15 minútach márneho čakania vyšiel zo zariadenia, aby vyhľadal XXXXX na parkovisku, ale už ho tam nenašiel. Po niekoľkých pokusoch sa mu ho podarilo skontaktovať telefonicky, pričom mu povedal, že je všetko v poriadku, že sa môže vrátiť do XXXXX. Ostal nemilo prekvapený, potom si zavolal taxík, ktorým išiel až na vlakovú stanicu do XXXXX, kde nastúpil na vlak a vrátil sa do XXXXX. Jeho spája s XXXXX iba priateľstvo. Vie, že má nejaké nehnuteľnosti v Taliansku a žije z prenájmu týchto nehnuteľností. Nevie určiť, aké sú vzťahy medzi XXXXX a obvinenými osobami. S XXXXX sa stretli niekoľkokrát, ich vzťah bol založený na priateľstve, vie, že sa s XXXXX rozprávali o nejakom biznise, ale nikdy sa nezaujímal, o čo išlo. Ostatné skutočnosti z tejto trestnej veci sú preňho neznáme. 

Na č.l. 550 – 554 spisu sa nachádza znalecký posudok Kriminalistického a expertízneho ústavu PZ z odboru kriminalistická biológia a genetická analýza, ktorým boli analyzované stery z rôznych častí motorového vozidla, ktoré patrilo poškodenému a ktoré bolo zaistené na území SR. Z výsledkov znaleckého skúmania vyplynulo, že DNA v týchto steroch patrí osobám XXXXX a XXXXX. 
Na č.l. 558 – 563 spisu sa nachádza znalecký posudok Kriminalistického a expertízneho ústavu PZ z odboru kriminalistická informatika, ktorým bol analyzovaný mobilný telefón XXXXX, ktorý vydal obvinený XXXXX a ktorý patril poškodenému. 
Na č.l. 474 – 484 spisu sa nachádza úradne preložené odborné vyjadrenie k trhovej hodnote nehnuteľností v Taliansku, ktoré bolo zabezpečené cestou právnej pomoci. Z tohto odborného vyjadrenia vyplýva, že nehnuteľnosti na XXXXX v lokalite XXXXX (reštaurácia a ubytovacia jednotka), ktoré podľa tvrdení poškodeného mali byť na základe požiadaviek obvinených na neho prevedené, majú trhovú hodnotu 1.228.500,-€ (reštaurácia) + 1.664.000,-€ (ubytovanie). 
Na č.l. 441 – 446 spisu sa nachádza úradne preložený výpis z talianskych evidencií a registrov, z ktorých vyplýva, že uvedené nehnuteľnosti vlastní spoločnosti XXXXX, ktorej jediným konateľom je XXXXX. 
Na č.l. 436 spisu sa nachádza úradne preložená zápisnica o oznámení, podaná manželkou poškodeného XXXXX dňa 25.04.2013, z ktorej vyplýva, že manželka poškodeného oznámila talianskej polícii podozrenie z nebezpečenstva, ktoré hrozí jej manželovi a že sa zrejme nachádza na Slovensku. Už v tomto trestnom oznámení uviedla podozrenie voči istému pánovi menom XXXXX, ktorý žije striedavo v XXXXX a v XXXXX. 
Na č.l. 438 – 440 spisu sa nachádza úradne preložená zápisnica o trestnom oznámení, ktoré podal dňa 05.02.2013 na stanici karabinierov v XXXXX poškodený XXXXX, z ktorej vyplýva, že už v tom čase oznámil podozrivý pohyb XXXXX v blízkosti svojej osoby. Zaujímavé je, že v tomto trestnom oznámení popisuje incident zo dňa 29.01.2013, ktorý sa mal stať na parkovisku v XXXXX, kde zaparkoval svoje auto a chcel vystúpiť, pričom si všimol jednu osobu – muža vo veku asi 35 rokov, ktorý telefonoval poloskrytý za stĺpom a keďže mal podozrenie, okamžite si sadol do auta a zamkol zámky dverí. V tom okamihu pribehla ďalšia osoba, ktorá sa snažila otvoriť dvere, on zaradil spiatočku a v rýchlosti sa vzdialil. Môžeme sa len domnievať, či ide o ten istý incident v mesiaci január 2013, aký vo svojich výpovediach popisujú obv. XXXXX a svedok XXXXX bez bližšieho časového určenia. 
Svedok poškodený toto trestné oznámenie podal z dôvodu, že mal obavu z plánovania únosu jeho osoby a následného vydierania. 
Na č.l. 488 – 493 spisu sa nachádza analýza záznamov o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke, ktoré boli získané cestou právnej pomoci v Talianskej republiky v období od 20.04.2013 až 30.04.2013.  Z tejto analýzy je zrejmý prehľad kontaktov poškodeného XXXXX so svojou manželkou a deťmi XXXXX XXXXX a XXXXX s uvedením presných telefónnych čísiel, ktoré používali. V období od 23.04.2013, kedy mal byť poškodený unesený, je z analýzy zrejmé, že častejšie bol kontaktovaný on sám svojimi príbuznými, aj keď len na veľmi krátku dobu, pričom on svojim príbuzným telefonoval 5-krát, väčšinou na číslo XXXXX, čo je tiež telefónne číslo evidované na jeho osobu, avšak ide zrejme o pevnú linku. 
Na č.l. 498 – 504 spisu sa nachádza zápisnica o prehliadke iných priestorov vykonaná v osobnom motorovom vozidle XXXXX, na ktorom bol privezený poškodený z XXXXX. Pri tejto prehliadke neboli zaistené žiadne dôležité veci pre trestné konanie. 
Na č.l. 505 – 514 spisu sa nachádza zápisnica o obhliadke miesta činu s fotodokumentáciou z úkonu vykonaného na chate súpisné číslo XXXXX vo XXXXX, kde bol poškodený zadržiavaný. Pri tomto úkone boli nájdené viaceré osobné veci jednak obvinených a poškodeného. 
Na č.l. 515 – 516 spisu sa nachádza zápisnica o vydaní veci motorového vozidla XXXXX, ktorého vlastníkom je poškodený. Toto vozidlo vydal obv. XXXXX. 
Na č.l. 517 – 523 spisu sa nachádza zápisnica o obhliadke miesta činu s fotodokumentáciou, a to konkrétne motorového vozidla poškodeného, pri ktorej boli zaistené stery s DNA analyzované vo vyššie uvedenom znaleckom posudku. 
Na č.l. 542 spisu sa nachádza potvrdenie, z ktorého vyplýva, že mobilný telefón poškodeného XXXXX a SIM karta k nemu boli vydané XXXXX (viď aj zápisnica o zadržaní XXXXX na č.l. 35 spisu). 
Na č.l. 577 – 585 spisu sa nachádzajú výpisy o uskutočnenej telekomunikačnej prevádzke zo siete operátora Orange Slovensko, a to na 2 telefónne čísla poškodeného. Prvým telefónnym číslom je číslo XXXXX, ktorého výskyt v sieti slovenského operátora nebol zaznamenaný (s najväčšou pravdepodobnosťou ide o pevnú linku v Taliansku). Druhým číslom je číslo XXXXX, pri ktorom ide o mobilný telefón poškodeného, jeho činnosť v sieti slovenského operátora v termíne od 23.04.2013 je zaznamenaná na č.l. 582 – 585 spisu, spolu s uvedením lokalizačných údajov. Z tohto vyplýva, že činnosť tohto mobilného telefónneho čísla bola zaznamenaná najmä v okresoch XXXXX, XXXXX. Na č.l. 586 spisu sa nachádza analýza hovorov vykonaných z tohto tel. čísla za obdobie od 23.04.2013 do 30.04.2013. 
Na č.l. 593 – 594 sa nachádza zmluva o prenájme osobného motorového vozidla XXXXX, ktorú si dňa 23.04.2013 zapožičal XXXXX v požičovni XXXXX v XXXXX na pokyn obvineného XXXXX. 
Na č.l. 600 – 604 sa nachádzajú správy Interpolu k osobám obvinených. 
Na č.l. 660 – 662 spisu sa nachádza preklad potvrdenia talianskeho notára XXXXX, ktorý predložil obhajca obvineného XXXXX XXXXX. Z tohto potvrdenia vyplýva, že spoločnosť XXXXX je spoločnosťou s ručením obmedzeným podľa talianskeho práva a je vlastníkom nehnuteľností v lokalite XXXXX. Na obchode a jednom zo skladov viazne hypotéka vo výške 1 mil. € ako zástava na finančný úver vo výške 500 tis. €, ktorý spoločnosti poskytla banka XXXXX v XXXXX. Celý majetok je predmetom exekučného konania. Jediným konateľom spoločnosti je pán XXXXX. Podľa talianskeho práva je na eventuálny prevod vlastníckych práv na tento nehnuteľný majetok alebo na vznik právneho nároku užívania potrebný písomný zápis. Tento úkon musí mať formu verejného alebo overeného zápisu vykonaného pred notárom. Na základe ustanovenia platných stanov spoločnosti pre úkony týkajúce sa nehnuteľností musí konateľ najskôr získať súhlas na valnej hromade spoločníkov. Ako alternatíva k tejto možnosti môže byť zápis podpísaný špeciálnym splnomocnencom. Zápis o udelení plnej moci musí mať ale tú istú formu overeného alebo verejného zápisu. Plná moc musí byť teda podpísaná konateľom vlastnoručne pred notárom na základe súhlasu udeleného valnou hromadou. Principiálne je možné vylúčiť, aby spoločnosť akou je XXXXX mohla vlastnými nehnuteľnosťami bezplatne disponovať. V prípade prevodu vlastníckych práv má notár povinnosť špecifikovať platobné podmienky a spôsob úhrady a overiť, či sú dodržané predpisy, ktoré sú stanovené na používanie platobných nástrojov. Tieto v súčasnej dobe zakazujú používať formu platby v hotovosti na sumy, ktoré prevyšujú hodnotu 1000 €. 

Na základe takto zisteného skutkového stavu veci som rozhodol o podaní obžaloby voči obvineným XXXXX, XXXXX pre obzvlášť závažný zločin vydieračského únosu v spolupáchateľstve podľa § 20, § 186 ods. 1, 4 písm. a/ Tr. zák., v štádiu pokusu podľa § 14 ods. 1 Tr. zák., voči obvinenému XXXXX pre zločin obmedzovania osobnej slobody v spolupáchateľstve podľa § 20, § 183 ods. 1, 2 písm. a/ Tr. zák. a voči XXXXX pre prečin obmedzovania osobnej slobody v spolupáchateľstve podľa § 20, § 183 ods. 1 Tr. zák. 
Z popísaného dôkazného stavu je však zrejmé, že obvinený XXXXX sa nezúčastnil na obmedzení osobnej slobody poškodeného na parkovisku v XXXXX v XXXXX Do celého skutkového deja vstúpil až dňa 24. 04. 2013, keď na požiadanie obvineného XXXXX pricestoval na Slovensko a zdržiaval sa na chate, kde bol poškodený zadržiavaný a pohyboval sa s obvinenými a poškodeným. V tomto je jeho situácia porovnateľná so situáciou obv. XXXXX. Pôvodne bol obv. XXXXX zadržaný políciou a obvinený zo zločinu vydieračského únosu v spolupáchateľstve podľa § 20, § 186 ods. 1 Tr. zák. Neskôr bola právna kvalifikácia jeho konania zmenená na prečin obmedzovania osobnej slobody v spolupáchateľstve podľa § 20, § 183 ods. 1 Tr. zák. 
Obranu obvineného, že pricestoval na Slovensko len za účelom zabezpečenia ochrany obvineného XXXXX a poškodeného sa nepodarilo žiadnym objektívnym dôkazom vyvrátiť. V čase vznesenia obvinenia a zmeny právnej kvalifikácie pretrvávalo dôvodné podozrenie, že aj obvinený XXXXX vedel o tom, že poškodený je zadržiavaný protiprávne. Obvinený XXXXX ovláda len grécky jazyk a s poškodeným komunikoval najmä obv. XXXXX v talianskom jazyku. Z tohto dôvodu je aj na obvinených XXXXX a XXXXX podávaná obžaloba len pre trestný čin obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 Tr. zák., nie trestný čin vydieračského únosu podľa § 186 Tr. zák. 
Dôkazná situácia u obv. XXXXX je síce sčasti podobná ako u obv. XXXXX, odlišuje sa však v niektorých podstatných okolnostiach, pre ktoré nie je možné uňho konštatovať naplnenie znakov skutkovej podstaty prečinu obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Tr. zák., najmä po stránke subjektívnej.
 
Podľa § 183 ods. 1 Tr. zák. sa prečinu obmedzovania osobnej slobody dopustí ten, kto inému bez oprávnenia bráni užívať osobnú slobodu.
Podľa § 17 Tr. zák. pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podstatnou okolnosťou, ktorá odlišuje dôkaznú situáciu medzi obvinenými XXXXX a XXXXX, je skutočnosť, že sám XXXXX priznáva, že poškodeného v prvú noc na chate zamkli v izbe. V tom čase však objektívne XXXXX na mieste skutku prítomný nebol. V ďalších dňoch zadržiavania poškodeného už k jeho zamykaniu na chate nedochádzalo, ani nedochádzalo k akémukoľvek fyzickému pôsobeniu na jeho osobu. Takisto vedomosť XXXXX o protiprávnom zdržiavaní poškodeného je možné vyvodiť aj zo skutočností, ktoré mu oznámil XXXXX, a ktoré sa týkali obmedzenia osobnej slobody v XXXXX. Zo žiadneho dôkazu však nevyplýva, že by o týchto skutočnostiach mal vedomosť aj XXXXX.  Z výpovede poškodeného vyplýva, že v atmosfére strachu o seba a svoju rodinu (vytvorenej najmä jeho únosom v XXXXX a vyhrážkami obvinených XXXXX a XXXXX) sa nepokúsil o útek a snažil sa správať normálne. Z týchto dôvodov nie je možné prekonať obranu obv. XXXXX, že si nebol vedomý obmedzovania osobnej slobody poškodeného a táto skutočnosť zrejme nebola zistiteľná ani z priebehu skutkového deja v realite v čase, keď sa ho zúčastnil aj tento obvinený. 
Obvinený XXXXX uviedol, že obv. XXXXX výslovne požiadal, aby prišiel na Slovensko za účelom zabezpečenia ochrany poškodeného XXXXX. Obvinený XXXXX uviedol, že obv. XXXXX prišiel na Slovensko až na druhý deň, pričom sa správal k poškodenému úplne normálne. 
Ani z ďalších vo veci vykonaných dôkazov nie je možné vyvodiť skutočnosti, ktoré by umožňovali vyvrátenie obrany obvineného XXXXX. 
Z pôvodných výpovedí svedka poškodeného XXXXX (30. 04. 2013 a 01. 05. 2013) sa bolo možné dôvodne domnievať, že všetci zadržaní obvinení sa podieľali minimálne na obmedzovaní jeho osobnej slobody. Svedok poškodený bol opätovne podrobne ku skutku vypočutý dňa 28. 10. 2013 cestou právnej pomoci v Talianskej republike. K úlohe obvinených osôb slovenskej národnosti a XXXXX uviedol, že nevie presne, či títo porozumeli vyhrážkam, pretože nerozprávali po taliansky. Tieto vyhrážky boli vyjadrené normálnym tónom hlasu, v pokojnom a miernom rozhovore. Jedinou okolnosťou, ktorá poskytuje príležitosť na isté pochybnosti o osobe XXXXX je fakt, že podľa výpovede poškodeného sa aj táto osoba mala zúčastniť jeho predchádzajúceho únosu dňa 09.12.2010 na parkovisku pri XXXXX. Poškodený však neuvádza bližšie okolnosti tejto udalosti, iba uviedol, že vtedy ho mali uniesť XXXXX, XXXXX a XXXXX a že ho mali vydierať a žiadali od neho presne neurčenú sumu peňazí. Následne mal nasledovať prevod peňazí v banke vo XXXXX v Rakúsku. Tento údajný únos však nemá priamy súvis s konaním, pre ktoré bolo obvineným v tejto veci vznesené obvinenie. Takisto je možné pochybovať, či XXXXX vzhľadom ku komunikačnej bariére už v roku 2010 vedel o všetkých okolnostiach vzťahov medzi obvinenými a poškodeným. Rozhodne neexistuje objektívny dôkaz pre takýto záver. Vzhľadom k preukázaným skutočnostiam vo vzťahu ku skutku, ktorý sa mal stať v dňoch 23.04.2013 až 30.04.2013, nie sú okolnosti údajného predchádzajúceho únosu poškodeného v roku 2010 takej povahy, aby mohli vyvrátiť pochybnosti o subjektívnej vedomosti obvineného XXXXX o protiprávnom zadržiavaní poškodeného. 
Obvinený XXXXX z hľadiska objektívnej stránky skutkovej podstaty prečinu obmedzovania osobnej slobody podľa § 183 ods. 1 Tr. zák. sa zúčastnil protiprávneho zadržiavania poškodeného v období od 24.04.2013 do 30.04.2013 na území SR. Z horeuvedených dôkazov a úvah však vyplýva, že nie je možné preukázať naplnenie subjektívnej stránky skutkovej podstaty tohto trestného činu u obv. XXXXX, kde sa vyžaduje úmyselné konanie. Z týchto dôvodov je možné konštatovať u obv. XXXXX nepreukázanie obligatórnych náležitostí skutkovej podstaty trestného činu po subjektívnej stránke a nie je možné voči nemu vyvodiť trestnú zodpovednosť. 

	Preto som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora krajskej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Matúš Harkabus
prokurátor