Okresná prokuratúra Bratislava I 
Kvetná 13, 820 05 Bratislava 2 	

Sp. zn. : 4 Pv 650/12/1101	Bratislava I, 17.2.2014
EEČ : 2-8-63-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava I
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
v období začínajúcom v presne nezistený deň v priebehu mesiaca december 2011 a končiacom v presne nezistený deň v priebehu mesiaca január 2012 v rodinnom dome nachádzajúcom sa v Bratislave na adrese Nové Záhrady I 8/C opakovane fyzicky napádala svojho syna - poškodeného XXXXX, bijúc ho opaskom ako aj obuvákom po rôznych častiach tela kričiac pritom na neho, že ak nebude poslúchať, dá ho do polepšovne a rozbije mu gitaru, opakovane sa mu vyhrážala bitkou ako aj rôznymi zákazmi, 22. januára 2012 vykopla dvere vedúce do izby obývanej poškodeným, pričom mu následne dolámala viaceré CD nosiče a zahodila mu kartu od telefónu, následne v poobedňajších hodinách po tom, ako poškodený zhodil zo stola podložku, udrela ho vareškou, na ktorej bola horúca masť, po tvári a vo večerných hodinách sa mu ešte vyhrážala tým, že ak ju nebude poslúchať, zabije ho šibrinkujúc pritom v ruke držaným kuchynským nožom,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením povereného príslušníka Okresného riaditeľstva Policajného zboru XXXXX II, Obvodného oddelenia Policajného zboru Ružinov - východ číslo konania ORP - XXXXX z 29. februára 2012 bolo postupom podľa ustanovenia § 199 odsek 1 Trestného poriadku začaté trestné stíhanie vo veci prečinu nebezpečného vyhrážania podľa    § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona a súčasne bolo postupom podľa ustanovenia § 206 odsek 1 Trestného poriadku XXXXX vznesené obvinenie za prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona na skutkovom základe uvedenom vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Za účelom výkonu dozoru nad zákonnosťou prípravného konania bola predmetná trestná vec v zmysle opatrenia generálneho prokurátora Slovenskej republiky spisová značka IV/1 GPt 566/12 z 11. septembra 2012 odstúpená na Okresnú prokuratúru XXXXX I.

Následne po skončení dokazovania v prípravnom konaní bol povereným príslušníkom Okresného riaditeľstva Policajného zboru XXXXX II, Obvodného oddelenia Policajného zboru Ružinov - východ predložený na tunajšiu prokuratúru skompletizovaný súvisiaci spisový materiál spolu s návrhom na zastavenie trestného stíhania obvinenej XXXXX za prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona, a to postupom podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku.

Preskúmajúc predložený spisový materiál som po posúdení a vyhodnotení dôkazov jednotlivo i v ich vzájomnom súhrne, súc viazaná ustanovením § 2 odsek 10, odsek 12 Trestného poriadku, zistila, že protiprávne konanie obvinenej XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, za existujúcej dôkaznej situácie skutočne nevykazuje znaky skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa  § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona tak, ako to určuje a vymedzuje príslušné zákonné ustanovenie a ako to mal na mysli zákonodarca pri koncipovaní tohto trestného činu.

K tomuto záveru som dospela po dôslednom posúdení predmetnej veci, najmä s prihliadnutím na samotné osoby tak obvinenej ako aj mladistvého poškodeného, na ich vzájomné pretrvávajúce konflikty a nedorozumenia, vzhľadom na okolnosti, za ktorých došlo k tomuto konaniu obvinenej, s prihliadnutím na skutočnosť, že v prípade obvinenej a poškodeného sa jedná o sebe blízke osoby vo vzťahu matka - syn, ktorý ju v poslednej dobe s určitých pohnútok či dôvodov ako rodiča prestal rešpektovať. Nezanedbateľnými sú v tejto súvislosti aj svedecké výpovede ako aj šetrenia a správy predložené k osobe mladistvého poškodeného sociálnou kuratelou.

	Preskúmajúc pomerne rozsiahly súvisiaci spisový materiál zastávam názor, že konanie obvinenej XXXXX nenapĺňa všetky zákonné znaky ani skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania tak, ako to má na mysli ustanovenie § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona, a to najmä z hľadiska subjektívnej ako aj objektívnej stránky skutkovej podstaty tohto prečinu. 

	Obvinená  XXXXX vo svojej výpovedi dôrazne poprela, že by sa svojmu synovi - mladistvému XXXXXi akýmkoľvek spôsobom vyhrážala alebo tohto fyzicky napádala. Poprela, že by tohto bila obuvákom či vareškou, že by mu dolámala či už CD-ká alebo gitary. Jedinú bitku od nej dostal, a to bolo vtedy, keď bol opitý. V inkriminovanom období sa jej vzťah so synom zhoršil, pričom podľa jej názoru to bolo celé spôsobené tým, že otcovi svojho syna - svedkovi XXXXX oznámila, že od neho odchádza, nechce s ním už udržiavať intímny vzťah. V tejto súvislosti obvinená podrobnejšie aj popísala intímny - milenecký pomer so svedkom XXXXX, pričom tento bol a aj je ženatý, rozísť sa s ním chcela už aj dávnejšie predtým, pričom naposledy, keď mu to oznámila, zainteresoval svedok do tohto „problému“ už aj ich syna XXXXX tomuto začal dávať  peniaze, viac ho rozmaznávať a takýmto spôsobom nástojčiť aj na XXXXX, aby jej dohovoril, aby sa k svedkovi XXXXX vrátila.

Čo sa týka 28. decembra 2011, mladistvý XXXXX jej najskôr oznámil, že ide s kamarátkou do kina. Neskôr večer jej však už nezdvíhal telefón, potom bol nedostupný. Preto kontaktovala svedka XXXXX žiadajúc ho, aby šiel XXXXX hľadať. Ozval sa jej okolo 23.00 hod., že XXXXX našiel ležať na zemi pred podnikom zvaným „Destination“, pričom bol opitý a celý špinavý. Šli preto na centrálny príjem na Kramáre, kde bol aj hospitalizovaný. Obvinená sa následne dozvedela, že XXXXX bol drzý k personálu, že bol arogantný, chválil sa, že má veľa peňazí a podobne. Po príchode domov sa mu obvinená najskôr snažila dohovoriť, avšak keď zbadala, že XXXXX nemá v sebe štipku hanby a ani ľútosti nad tým, čo spravil, keď bol na ňu opakovane drzý a jej papuľoval, chytila opasok a týmto mu dala 5 rán na zadok (nie však prackou, ale koženou časťou opasku). 

Svedok mladistvý  XXXXX  o obvinenej XXXXX vo svojej výpovedi opakovane hovoril ako o „XXXXX“ tvrdiac, že k nej už nemá žiaden vzťah. Ku skutku z 21. januára 2012 uviedol, že to bolo večer, keď u nich bol aj jeho otec - svedok XXXXX. V obývačke pozerali televízor, pričom s obvinenou sa dostal do slovného konfliktu po tom, ako sa ho spýtala, na čej je strane a on jej odpovedal, že na ocovej. Obvinená zostala agresívna, vulgárna, povedala mu, že je sprostý ako jeho otec a začala mu nožom šibrinkovať pred očami tvrdiac, že ak ju nebude poslúchať, zabije ju. XXXXX sa na konanie obvinenej pozeral a povedal jej len, aby prestala. XXXXX po chvíli odišiel, XXXXX sa zatvoril do svojej izby, pričom po chvíli prišla obvinená, vykopla dvere do jeho izby, rozbila mu gitaru a CD-ká a z izby odišla.

Od toho dňa sa mu obvinená pravidelne vyhrážala zabitím, viackrát ho aj zbila opaskom alebo obuvákom, a to vtedy, ak neupratal podľa jej predstáv alebo ak zo školy doniesol horšiu známku.

XXXXX  vo svojej výpovedi najskôr popísal svoj intímny dlhoročný pomer s obvinenou. O problémoch, nezhodách a konfliktoch svojho syna XXXXX s jeho matkou a svojou vtedajšou milenkou - obvinenou XXXXX sa dozvedel od samotného XXXXX. Aj od obvinenej vedel, že táto má výchovné problémy s XXXXX, pričom podľa neho to celé začalo niekedy v septembri roku 2011, kedy začala obvinená nechávať XXXXX samého doma, keď išla s kamarátkou na kávu, alebo si urobila iný program. Aj u svedka hľadala pomoc žiadajúc ho, aby ich synovi dohovoril, keďže si zhoršil prospech v škole, prestal ju poslúchať a podobne. Podľa svedka však obvinená zostala od 17. decembra 2011 viac agresívna, XXXXX nadávala, jemu dávala najavo, aby si XXXXX zobral a šiel s ním preč a podobne.

Čo sa týka útoku obuvákom, o tomto povedal svedkovi samotný XXXXX, pričom tomu, že ho obvinená zbila obuvákom , predchádzalo, že odmietol povysávať. Bol to obuvák dlhý asi 50 cm a obvinená ním bila XXXXX hlava - nehlava. 

Svedok potvrdil, že 28. novembra 2011 mu vo večerných hodinách volala obvinená žiadajúc ho o to, aby šiel hľadať ich syna, keďže tento jej najskôr nezdvíhal mobil a neskôr bol nedostupný. Svedok ho našiel v meste pred podnikom zvaným „Destination“ špinavého ležať na zemi a opitého.

Naostatok 22. januára 2012 sedel spolu s XXXXX v obývačke v dome obývanom obvinenou XXXXX, pričom oni dvaja spolu pozerali televízor. Táto začala byť na nich arogantná, akoby v nepríčetnom stave po nich vykrikovala, že sa jej hnusia, že majú ísť obidvaja „do piče“, pričom na adresu XXXXX povedala, že tento skončí v polepšovni, že ho zabije, ak ju nebude poslúchať, pričom v ruke držala nôž a týmto šibrinkovala.

	Poškodená  XXXXX (ustanovená mladistvému XXXXX XXXXX ako jeho opatrovník v tomto trestnom konaní z dôvodu kolízie)  ako aj  svedkyňa  XXXXX, obe pracovníčky Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny, ku skutku ako takému uviesť nič nevedeli. Popísali však výchovné problémy obvinenej XXXXX s jej synom XXXXX, pričom to bola práve obvinená XXXXX, ktorá ich vyhľadala žiadajúc ich o pomoc pri výchove XXXXX, keďže tento ju ako rodiča prestal rešpektovať a bola bezradná.

	XXXXX  XXXXX,  XXXXX  a XXXXX sa k samotnému skutku vyjadriť nevedeli. Zhodne ako obvinená však potvrdili, že vzťahy medzi ňou a jej synom XXXXX sa zhoršili po tom, ako sa táto rozhodla ukončiť svoj milenecký pomer so svedkom XXXXX. Tento začal ovplyvňovať aj samotného XXXXX a to vo svoj prospech, pričom podľa ich názoru celé toto vraj trestné konanie obvinenej je vykonštruované zo strany svedka XXXXX a je to jeho akt pomsty voči obvinenej za jej odchod z ich vzťahu. Nikdy neboli svedkami toho, že by obvinená fyzicky napadla XXXXX, nikdy nevideli a ani im samotný XXXXX nepovedal o tom, že by sa mu obvinená vyhrážala. Naopak, od určitej doby sa XXXXX a jeho správanie zmenilo, zostal agresívny, chodieval neskoro domov, zhoršil si prospech v škole, obvinenú ako matku vôbec nepočúval a ani nerešpektoval.
	XXXXX, suseda obvinenej XXXXX, sa ku skutku taktiež nevedela vyjadriť. Nikdy však nebola svedkom žiadneho fyzického či slovného a nebodaj výhražného ataku obvinenej na jej syna XXXXX.
XXXXX, tréner XXXXX na golfe, sa ku skutku vyjadriť nevedel. Potvrdil však, že v inkriminovanom období sa správanie XXXXX zmenilo. Prestal mať záujem o hru a aj o tréningy, bolo bežným, že z týchto odišiel a keď mu ako tréner prestal venovať pozornosť, hneď začal hru a aj samotný tréning flákať.

XXXXX, učiteľ XXXXX, sa ku skutku taktiež vyjadriť nevedel. Potvrdil však, že v školskom roku 2011 - 2012 sa prospech ako aj správanie XXXXX v škole zhoršilo, pričom na polroku ako aj na konci tohto školského roku mal zníženú známku zo správania. Dôvodom boli neospravedlnené hodiny, porušovanie školského poriadku a zlé správanie k učiteľom.

V súvislosti s osobou XXXXX, jeho správaním a postojom k obvinenej ako aj v súvislosti s jeho výpoveďou v prípravnom konaní je pre orgány činné v trestnom konaní pre posúdenie a do značnej miery aj vyhodnotenie celej dôkaznej situácie veľmi významným znalecký posudok vypracovaný XXXXX, znalkyňou z odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia detí a klinická psychológia dospelých. 

Podľa názoru znalkyne sa v prípade mladistvého XXXXX jedná o osobu, ktorej mentálna vyspelosť je primeraná veku, intelektová kapacita na úrovni priemeru a zodpovedajúce pamäťové schopnosti, pričom rozvíjanie jednotlivých zložiek kognitívneho profilu je ovplyvnené do určitej miery aj súčasnou situáciou. Štruktúra osobnosti mladistvého je nezrelá, pričom sa ukázalo, že XXXXX je senzitívny a zraniteľný. Ľahko ho dokáže niečo popudiť, sú u neho prítomné prejavy agresívneho správania, je zameraný na seba, sebaláska s prevahou racionálneho „Ja“. Mladistvý má tendenciu predstierať superioritu, stavať sa do pózy, preberať rolu vodcu a preceňovať sa, pričom znalkyňa u neho spozorovala aj zvýšené prispôsobovanie sa vonkajšiemu svetu. Popritom do popredia vystupuje kontrolujúce až potláčajúce obmedzovanie citového života.

U mladistvého XXXXX znalkyňa zistila syndróm zavrhnutého rodiča, čo predstavuje ohrozenie správnej výchovy dieťaťa a tým aj jeho celkového osobnostného života. Mladistvý  XXXXX stráca všetko, čo súvisí s obvinenou ako jeho matkou, výchovné i vzdelávacie pôsobenie, pričom toto bol aj dôvod, pre ktorý sa obvinená XXXXX ako jeho matka vzdala starostlivosti o XXXXX. Zabrzdí sa mu a zdeformuje emocionálny vývin tým, že si vytvára nenávistný postoj voči najbližšej osobe - matke, čo môže viesť k vzniku rôznych psychopatologických prejavov. Do citového života sa mu vštepuje, že matka je zlá. Absenciu matky si momentálne nahrádza sexuálnou aktivitou so staršími ženami, čo môže v budúcnosti viesť k narušenému vzťahu k autoritám. U mladistvého XXXXX dochádza k zanedbávaniu psychického zdravia zo strany otca - svedka XXXXX, keďže tento odmieta odbornú pomoc pre svojho syna mysliac si, že nie je daný dôvod pre psychologickú či psychiatrickú intervenciu.

Mladistvý XXXXX XXXXX je schopný a aj spôsobilý chápať zmysel prežitých udalostí vôbec, ale vo vzťahu k vyšetrovanému trestnému činu je jeho chápanie a vnímanie ovplyvnené vzniknutým syndrómom zavrhnutého rodiča. Jeho výpoveď, resp. jej vieryhodnosť je významne znížená.

Podľa ustanovenia § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona prečin nebezpečného vyhrážania spácha ten, kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu a ak takýto čin spácha na chránenej osobe. 
Podľa ustanovenia § 8 Trestného zákona trestným činom je protiprávny čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone, ak tento zákon neustanovuje inak. 

Podľa ustanovenia § 10 odsek 2 Trestného zákona nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Podľa ustanovenia § 49 odsek 1 písmeno d) zákona o priestupkoch priestupok proti občianskemu spolunažívaniu spácha, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním. 

Z tohto vyplýva, že trestnoprávne zodpovedná osoba - páchateľ, v tomto prípade obvinená XXXXX musí svojím konaním naplniť okrem formálnych znakov skutkovej podstaty aj materiálne znaky skutkovej podstaty konkrétneho trestného činu. Znamená to, že konanie páchateľa musí vykazovať zákonom požadovanú závažnosť. 

Čo sa týka samotného konania právne kvalifikovaného ako prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona, ak by sa za preukázané zobrali do úvahy vyhrážky, o ktorých sa mladistvý XXXXX XXXXX zmienil vo svojej výpovedi, tu je potrebné prihliadať najmä na povahu, charakter a intenzitu vyslovovaných vyhrážok, na prípadné konanie obvinenej sprevádzajúce a prípadne aj manifestujúce reálnosť hrozby vyslovovanej vyhrážky, ako aj na to, do akej miery je predmetná vyhrážka „schopná“ vzbudiť u jej adresáta - mladistvého XXXXX hrozbu z uskutočnenia vyslovenej vyhrážky. 

Z tohto dôvodu neopomenúc pritom vyhodnotiť charakter a rozsah mladistvým XXXXX uvádzaných vyhrážok obvinenej XXXXX adresovaných práve mladistvému XXXXX je potrebné uviesť, že v inkriminovanom období sa výrazným spôsobom zhoršil, ba priam vyhrotil vzťah obvinenej XXXXX ako matky a mladistvého XXXXX ako jej syna. Tento ju v tom období prestal rešpektovať ako rodiča, začal sa voči nej správať drzo a arogantne. Je zrejmé, že sa mu zhoršil prospech v škole, flákať začal aj tréningy golfu.

Bola to práve obvinená XXXXX, ktorá si vzniknutú situáciu uvedomila a s výchovou svojho syna XXXXX, resp. so žiadosťou o pomoc sa obrátila na pracovníčky Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny. O tomto svedčia aj viaceré šetrenia vykonané tak v rodine XXXXX ako aj pri náhodných kontaktovaniach mladistvého XXXXX. 

XXXXX ako rodinní príbuzní obvinenej potvrdili výchovné problémy s mladistvým XXXXX, jeho radikálnu zmenu k horšiemu, pričom podľa ich názoru bol mladistvý XXXXX v tomto podporovaný svojím otcom - svedkom XXXXX. Či tomu tak bolo aj v skutočnosti, vedia iba oni dvaja, resp. osoby pri tomto priamo prítomné.

Isté však zostáva, že obvinená XXXXX ako matka mladistvého XXXXX si celú pre ňu ako matku evidentne nepriaznivú a ťažko prijateľnú situáciu uvedomila a snažila sa túto riešiť. Tvrdí to vo svojej výpovedi nielen ona, ale aj svedkovia XXXXX, do istej miery aj svedok XXXXX a rovnako aj pracovníčky sociálnej kurately, konkrétne XXXXX, u ktorých obvinená hľadala pomoc a riešenie.

Je normálnym, pochopiteľným a aj tolerovateľným, ak pri výchove dieťaťa rodič občas použije nie práve najvhodnejšie slová či slovné spojenia, aj  mu sporadicky čo to zakáže, prípadne mu niekedy (samozrejme nie nejakou značnou silou či intenzitou) dá tzv. výchovnú facku. Zastávam názor, že každý sa s týmto stretol či už ako rodič alebo ako dieťa. Samozrejme nemôže ísť o každodenné či pravidelné bitky, resp. o bitky či údery väčšej či nebodaj veľkej sily, ktoré na dieťati zanechajú následky.

Ak aj zo strany obvinenej XXXXX došlo k nejakému kriku či zákazom adresovaným mladistvému XXXXX, zastávam názor, že sa jednalo o konanie obvinenej v rámci medziach výchovy mladistvého XXXXX. Všetci zainteresovaní potvrdili, že mladistvý XXXXX XXXXX sa v inkriminovanom období zhoršil tak v tréningoch golfu ako aj v prospechu v škole, že zostal drzý, arogantný, bez akéhokoľvek rešpektu k obvinenej ako svojej matke.

Významným je v tejto súvislosti aj znalecký posudok vypracovaný znalkyňou XXXXX k osobe mladistvého XXXXX. Znalkyňa poukázala na syndróm zavrhnutého rodiča, ktorým je v tomto prípade matka - t. j. obvinená XXXXX, na upnutie sa mladistvého na otca, na prerušenie kontaktov a snahu o izoláciu od obvinenej ako matky a podobne. Všetky tieto skutočnosti iba a len potvrdzujú nie práve ideálne správanie sa mladistvého XXXXX v danom období a na potrebu riešenia tohto stavu obvinenou ako jeho matkou.

Pri hodnotení dôkazov je potrebné mať na zreteli aj skutočnosť, že z psychologického hľadiska je potrebné považovať výpoveď mladistvého XXXXX učinenú v tomto trestnom konaní za výpoveď s vieryhodnosťou významne zníženou.

Čo sa týka samotného kuchynského noža, ktorý mala obvinená XXXXX držať 22. januára 2012 v ruke a s týmto šibrinkujúc pred mladistvým XXXXX sa mu mala vyhrážať jeho zabitím v prípade, ak ju nebude poslúchať, neuniklo pozornosti orgánov činných v trestnom konaní, že účastným tohto konania obvinenej bol aj svedok XXXXX. Zastávam, názor, že ak by situácia bola taká, ako vo svojej výpovedi tvrdí tak mladistvý XXXXX ako aj svedok XXXXX, mal by to byť práve svedok XXXXX, ktorý ako chlap a otec mladistvého XXXXX mal zasiahnuť a teda obvinenej XXXXX prinajmenšom vziať nožík z ruky a aspoň tak jej zabrániť v prípadnom ďalšom konaní. K ničomu takému však zo strany svedka XXXXX nedošlo.

Všetky vyššie uvedené skutočnosti svedčia skôr o tom, že v prípade, ktorý je predmetom tohto trestného konania, sa jednalo skôr o riešenie výchovných problémov vyvstanuvších pri výchove mladistvého XXXXX, o súvisiace nedorozumenia, hádky a schválnosti znásobené neúspechom obvinenej pri riešení tejto pre ňu ako matku nepriaznivej a nezávideniahodnej situácie.

Zhodnotiac všetky vyššie uvedené skutočnosti mám za to, že protiprávne konanie obvinenej XXXXX, ktoré je predmetom tohto trestného konania, nenapĺňa za existujúcej dôkaznej situácie znaky prečinu nebezpečného vyhrážania tak, ako to vymedzuje ustanovenie § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona, ako ani ktoréhokoľvek z ostatných trestných činov obsiahnutých v osobitnej časti Trestného zákona, prípadne niektorého z priestupkov.

Podľa ustanovenia § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
Zhodnotiac všetky vyššie uvedenému som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Soňa Juríčková
prokurátorka