Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 542/13/5505	Liptovský Mikuláš, 4.3.2014
EEČ : 2-39-94-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Sprenevera podľa § 213 odsek 1 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 334/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu, odboru všeobecnej vnútornej správy v Liptovskom Mikuláši,

že v bližšie nezistený deň mesiaca august v roku 2012, po predchádzajúcej ústnej dohode prevzal v mieste bydliska XXXXX, nar. 22. 10. 1984, trvalo bytom XXXXX, XXXXX, okres XXXXX, za účelom jej opravy jednonápravovú kosačku zn. Jičín, červenej farby, rok výroby : 1975, ktorú odviezol do miesta svojho trvalého pobytu, kde ju opravil, avšak už XXXXX nevrátil, ale predal XXXXX, za kúpnu cenu 400,- eur, čím XXXXX spôsobil podľa odborného vyjadrenia škodu vo výške 150,- eur,

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom
Odôvodnenie:
Poverený príslušník PZ, Obvodného oddelenia PZ v Liptovskej Sielnici uznesením zo dňa 30. 09. 2013, sp. zn. ORP-956/LS-LM-2013, podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku a podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1 Trestného zákona a zároveň pre jeho spáchanie vzniesol obvinenie XXXXX, ktorý sa ho mal dopustiť spôsobom popísaným vo výrokovej časti tohto uznesenia. Vykonaným skráteným vyšetrovaním, osobitne s poukazom na obsah odborného vyjadrenia vo vzťahu k hodnote veci, ktorá mala byť obvineným spreneverená v čase spáchania skutku, podaného spoločnosťou Mountfield SK, s.r.o., XXXXX, ustálil, že kosačka mala pred opravou hodnotu 150,- eur, čo dodatočne vylúčilo možnosť spáchania trestného činu obvineným. Pre absenciu jedného zo zákonných znakov skutkovej podstaty prečinu sprenevery podľa § 213 ods. 1 Trestného zákona, v spojení so znením § 125 ods. 1 prvá veta Trestného zákona, potom spracoval podnet na postúpenie veci za účelom jej prejednania v priestupkovom konaní.  
Podľa § 125 ods. 1 prvá veta Trestného zákona škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur.
	Podľa § 213 ods. 1 Trestného zákona prečinu sprenevery sa dopustí ten, kto si prisvojí cudziu vec, ktorá mu bola zverená, a spôsobí tak na cudzom majetku škodu malú.
	Podľa § 50 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch, v znení neskorších predpisov (ďalej len „zákon o priestupkoch“) priestupku proti majetku sa dopustí ten, kto úmyselne spôsobí škodu na cudzom majetku krádežou, spreneverou, podvodom alebo zničením alebo poškodením veci z takého majetku, alebo sa o takéto konanie pokúsi. 
	Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 
Z predloženého vyšetrovacieho spisu som zistil, že podnet policajta na postúpenie veci je dôvodný. Obvinený, aj keď sa pokúšal neúspešne v trestnom konaní brániť, sa dopustil protiprávneho konania pôvodne právne kvalifikovaného ako prečin sprenevery podľa § 213 ods. 1 Trestného zákona, keďže poverený príslušník PZ pri vydávaní uznesenia o začatí trestného stíhania a vznesení obvinenia vychádzal z hodnoty veci zistenej v pôvodne priestupkovom konaní. Keďže tá najprv dosahovala výšku 400,- eur, policajt postupoval v intenciách § 199 ods. 1 Trestného poriadku a § 206 ods. 1 Trestného poriadku. Dodatočne, nakoľko bolo potrebné dôsledne rozlíšiť medzi hodnotou veci pri jej preberaní obvineným a jej hodnotou potom, čo do jej zdarnej opravy XXXXX investoval vlastné peňažné prostriedky, bolo zistené, že vo vzťahu k trestnému činu, pre ktorého spáchanie je trestné stíhanie vedené, chýba časť objektívnej stránky trestného činu sprenevery podľa § 213 Trestného zákona, konkrétne spôsobenie negatívneho následku na cudzom majetku v intenzite vyžadovanej Trestným zákonom pre možnosť vyvodenia trestnoprávnej zodpovednosti konkrétnej fyzickej osoby. V neprospech páchateľa nie je možné pričítať zistenie, že na vlastné náklady zhodnotil cudziu vec, ktorá mu za týmto účelom bola aj zverená. Od opravy sa pritom dôvodne očakáva, že privodí nielen navrátenie funkčnosti opravovanej veci, ale zároveň aj nárast jej hodnoty, keď jej poškodené, zničené, či nefungujúce časti sú nahradené buď novými alebo aspoň nepoškodenými a fungujúcimi. S prihliadnutím na skutočnosť, že nefunkčná vec pred jej opravou dosahovala hodnotu 150,- eur, charakter konania obvineného, ktorého sa dopustil pri nakladaní s ňou po jej oprave, nie je možné subsumovať pod úpravu § 213 ods. 1 Trestného zákona, ktorá ako právna kvalifikácia v podobe prečinu sprenevery bola aplikovaná v rámci trestného stíhania vedeného proti obvinenému. Zároveň je však nevyhnutné konštatovať, že nedostatok v podobe prinízkej hodnoty veci pri akte jej zverovania poškodeným obvinenému konanie XXXXX, pri ktorom bez vedomia a súhlasu vlastníka scudzil cudziu vec, neprestáva byť rozporným so zákonom. Pre svoju nižšiu intenzitu však postačuje iba na podozrenie zo spáchania priestupku proti majetku podľa § 50 ods. 1 zákona o priestupkoch. Aj keď sa obvinený v rámci trestného konania bránil viacerými tvrdeniami, ktoré mali vylúčiť akúkoľvek jeho právnu zodpovednosť, vykonaným skráteným vyšetrovaním bolo preukázané, že od XXXXX v auguste 2012 prevzal kosačku za účelom jej opravy a po jej sfunkčnení, hoci na vlastné náklady, ju bez požiadavky ich refundácie vlastníkom veci predal XXXXX. Toto svoje konanie sa síce pokúšal obhájiť tvrdením, že vlastnícke právo ku kosačke nadobudol v súvislosti s predajom traktora a ďalších vecí poškodenému a že išlo o formu zápočtu na kúpnej cene a neskôr tvrdením, že ju iba požičal, avšak z výpovedí kupujúcej je zrejmé, že jeho tvrdenia neboli pravdivé. S prihliadnutím na predmetné zistenie a po potvrdení kúpy za obstarávaciu cenu vo výške 400,- eur svedkyňou XXXXX, potom nie je možné dospieť k inému záveru, ako takému, že momentom predaja cudzej, aj keď nepochybne a preukázateľne na vlastné náklady obvineným zhodnotenej veci, ktorá mu bola zverená za konkrétnym účelom, porušil príslušné ustanovenia právneho poriadku Slovenskej republiky. Hoci spomínané porušenie nedosiahlo mieru, ktorá je obvykle vyžadovaná odvetvím trestného práva v Slovenskej republike pre trestnoprávny postih jeho páchateľa, XXXXX realizované konanie neprestáva byť rozporným so zákonom, pričom predbežne vykazuje naplnenie všetkých zákonných znakov skutkovej podstaty priestupku proti majetku tak, ako ich pozná a upravuje znenie § 50 ods. 1 zákona o priestupkoch. Vzhľadom nato, že orgány činné v trestnom konaní nie sú oprávnené o takomto podozrení konať a rozhodnúť, v spojení so zistením, že vo veci je vedené trestné stíhanie proti určitej osobe, bol na mieste postup v intenciách § 214 ods. 1 Trestného poriadku, teda postúpenie veci tomu štátnemu orgánu, ktorému prislúcha o podozrení zo spáchania priestupku nielen konať, ale aj rozhodnúť.   
Na základe všetkých vyššie uvádzaných skutočností som preto rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Peter Volkovics
prokurátor