Okresná prokuratúra Košice II 
Mojmírova 5, 040 46 Košice 1 	

Sp. zn. : 1 Pv 9/14/8803	Košice II, 8.4.2014
EEČ : 2-64-251-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	poškodzovanie veriteľa podľa § 256 odsek 1 písmeno a, odsek 4 písmeno a Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 613/2004 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Košice II
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	povolanie: XXXXX
V trestnej veci vedenej proti obvinenému XXXXX  pre trestný  čin poškodzovania veriteľa podľa § 256 ods. 1 písm. a/, ods. 4 písm. a/ Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku ktorého sa mal dopustiť tak, že

	- v období od decembra 1997 do apríla 2004, ako konateľ spoločnosti IXXXXX neuhradil faktúry za odobratý tovar spoločnosti XXXXX v celkovej výške 2.029.338,90 Sk (67.361,71 €), pričom dňa 27.04.2004 previedol na základe zmluvy o prevode častí obchodného podielu spoločnosť XXXXX na nových majiteľov XXXXX a XXXXX za sumu 1.000,- Sk (33,19 €), od každého nadobúdateľa, ktorí však žiaden majetok spoločnosti ani daňové doklady neprevzali, čím zmaril uspokojenie svojho veriteľa spoločnosti XXXXX ktorý si nevedel uplatniť svoju pohľadávku voči spoločnosti XXXXX XXXXX a spôsobil tak spoločnosti XXXXX škodu vo výške 2.029.338,90 Sk (67.361,71 €),

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	Uznesením vyšetrovateľa  Okresného riaditeľstva, Úradu justičnej a kriminálnej polície XXXXX, sp. zn. XXXXX  zo dňa 24.04.2009  bolo  vznesené obvinenie XXXXX pre  trestný čin poškodzovania veriteľa podľa § 256 ods. 1 písm. a/, ods. 4 písm. a/ Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku, na skutkovom základe ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.
	 
	Výsledkami  vyšetrovania bol zistený a preukázaný nasledovný skutkový stav :

	Obvinený XXXXX v prípravnom konaní sa k trestnej činnosti nepriznal. Uviedol, že spoločnosť XXXXX vznikla v roku 1994 a zaoberala sa stavebnou činnosťou. Počet zamestnancov spoločnosti bol závislý od zákazok a faktúry spoločnosti XXXXX neboli uhradené, pretože im neuhradili iné spoločnosti za vykonané práce. Spoločnosť XXXXX nemala skoro žiadny majetok, väčšina vecí bola leasingovaná. Prevod obchodných podielov spoločnosti XXXXX vykonala sprostredkovateľská firma. Nikdy nemal v úmysle spoločnosť predať a až do poslednej chvíle chcel s každým všetko urovnať. 

	Svedok poškodený XXXXX v prípravnom konaní uviedol, že je konateľom spoločnosti XXXXX pričom ich spoločnosť spolupracovala so spoločnosťou XXXXX a to už od roku 1997 do roku 2004. S touto spoločnosťou nemali uzatvorenú žiadnu konkrétnu zmluvu, obchody boli realizované na základe písomných, resp. telefonických objednávok od spoločnosti XXXXX pre ktorú zabezpečovali dodanie tovaru a to náterových hmôt. Spoločnosť XXXXX uhrádzala faktúry za odobratý tovar až do roku 2003, následne spoločnosť XXXXX zhoršila svoju platobnú disciplínu a potom už úplne prestala uhrádzať faktúry za dodaný tovar. Následne Ing. XXXXX previedol svoju spoločnosť na nových majiteľov a oznámil mu, že s vymáhaním pohľadávky sa má svedok obrátiť na nových majiteľov spoločnosti XXXXX. Spoločnosti XXXXX vznikla týmto škoda vo výške 2.029.338,90 Sk (67.361,71 €).

	Svedkovia XXXXX a XXXXX, zhodne uviedli, že zakúpili obchodné podiely spoločnosti XXXXX cez spoločnosť XXXXX a to v roku 2004. Po prevode obchodných podielov svedkovia nemali vedomosť o majetku spoločnosti a neprevzali účtovníctvo spoločnosti XXXXX XXXXX. Mali v úmysle so spoločnosťou podnikať, ale nevyšiel im podnikateľský zámer. 

	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že konateľ spoločnosti XXXXX XXXXX Ing. XXXXX mu v apríly 2004 ponúkol na predaj 3 motorové vozidlá, ktoré svedok zakúpil od XXXXX, o čom svedčia kópie príjmových a výdavkových dokladov.

	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že je konateľom spoločnosti XXXXX a so spoločnosťou XXXXX. mali jednu obchodnú zákazku a to v priemyselnom parku XXXXX a za túto zákazku mu spoločnosť obvineného dlhovala sumu 225.128,- Sk. Obvinený mu preto ponúkol na predaj nákladné motorové vozidlo na vyrovnanie záväzkov.

	Zo zmluvy o prevode časti obchodného podielu na č.l. 105 - 110 vyšetrovacieho spisu je zrejmé, že XXXXX previedol obchodné podiely spoločnosti XXXXX XXXXX dňa 27.04.2004 na XXXXX a XXXXX, pričom súčasťou prevodov je aj protokol o odovzdaní a prevzatí účtovníctva spoločnosti XXXXX XXXXX a XXXXX. 

	Z faktúr spoločnosti XXXXX na č.l. 362 - 383 vyšetrovacieho spisu adresovaných spoločnosti XXXXX je zrejmé, akú sumu dlhuje spoločnosť XXXXX. nezaplatením uvedených faktúr spoločnosti XXXXX

	Zo znaleckého posudku z odboru ekonómia a manažment, odvetvie účtovníctva a daňovníctva na č.l. 337 - 349 vyšetrovacieho spisu je zrejmé, že celková splatná suma faktúr vystavených spoločnosťou XXXXX v období od 02/2003 do 03/2004 pre spoločnosť XXXXX predstavuje výšku 2.096.563,50 Sk (69.593,16 €), z toho neuhradené faktúry predstavujú sumu 2.029.338,90 Sk (67.361,71 €). Spoločnosť XXXXX mala dostatok finančných prostriedkoch v dňoch splatnosti predmetných faktúr vystavených spoločnosťou XXXXX s poradovými číslami 6, 9, 16-24, 32-33 v ich plnej výške 979.370,30 Sk u ostatných faktúr spoločnosť nemala dostatok finančných prostriedkov na ich plnú úhradu.

	Z výpisov z účtov spoločnosti XXXXX XXXXX a XXXXX na č.l. 323 - 334 vyšetrovacieho spisu vyplýva, že spoločnosť nemala dostatok finančných prostriedkov na svojich účtov. 

	Objektom trestného činu poškodzovania veriteľa podľa § 256 Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku, je právo veriteľa na uspokojenie svojej pohľadávky, ktorú má voči páchateľovi. Pokiaľ dlžník má majetok na uspokojenie veriteľa, nič nebráni veriteľovi, aby sa uspokojil z tohto majetku. Ak dlžník má dostatok majetku na uspokojenie svojho veriteľa, z hľadiska naplnenia znakov trestného činu podľa § 256 Trestného zákona je bezvýznamná aj okolnosť, že dlžník predal vec, na ktorú sa vzťahuje záložné právo veriteľa. Z hľadiska subjektívnej stránky sa vyžaduje úmysel.
		
	Je možné konštatovať, že konaním obvineného XXXXX nedošlo k čo aj len čiastočnému zmareniu uspokojenia veriteľa spoločnosti XXXXX ale v danej veci ide iba o spor oboch zainteresovaných spoločností ohľadom neuhradených faktúr, ktorý by mohol byť predmetom obchodno-právneho súdneho konania. Som toho názoru, že konaním obvineného XXXXX neboli naplnené pojmové znaky trestného činu poškodzovania veriteľa podľa § 256 ods. 1 písm. a/, ods. 4 písm. a/ Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku, tak po objektívnej, ako aj subjektívnej stránke.

	To, že obvinený v apríli 2004 previedol obchodné podiely spoločnosti XXXXX na XXXXX a XXXXX nedošlo k žiadnej zmene vo vzťahu k výške majetku spoločnosti a tým ani k čo aj k len čiastočnému zmareniu uspokojenia spoločnosti XXXXX a tento právny úkon nemôže naplniť skutkovú podstatu trestného činu podľa § 256 Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku. 

	Trestné konanie nemôže byť prostriedkom na zabezpečenie uplatňovania nárokov zo záväzkovo právnych vzťahov, nakoľko takýto postup je zabezpečovaný a garantovaný štátnym donútením vo sfére štátnych orgánov, súdov a exekučných úradov. 
		
	Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti.  Právo obstarať dôkazy majú aj strany.  Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti  svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

	Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy zistené zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu  jednotlivo a v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činného v trestnom konaní alebo niektoré zo strán. 
	
	Neschopnosť dodržať zmluvný záväzok nie je samo o sebe trestno-právne významnou skutočnosťou bez naplnenia formálno-právnych zákonných znakov trestného činu.

	V danej veci sa nejedná ani o iný trestný čin a nejde ani o priestupok. 
	
	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti bolo potrebné trestné stíhanie obvineného XXXXX pre trestný čin poškodzovania veriteľa podľa § 256 ods. 1 písm. a/, ods. 4 písm. a/ Trestného zákona účinného v čase spáchania skutku zastaviť podľa § 215 ods. 1 písm. b/ Trestného poriadku.	
								
	Týmto rozhodnutím nie sú dotknuté práva poškodenej strany na náhradu škody, ktorú si môže uplatniť v konaní vo veciach občiansko-právnych na príslušnom civilnom súde.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Igor Tokár
prokurátor