Okresná prokuratúra Námestovo 
Hviezdoslavovo námestie 213, 029 01 Námestovo

Sp. zn. : Pv 10/14/5507	Námestovo, 27.3.2014
EEČ : 2-41-38-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	Podvod podľa § 221 odsek 1, odsek 4 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 692/2006 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Námestovo
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
	stíhanej na tom skutkovom základe, že ako konateľka spoločnosti TATRA DOOR, spol. s r.o., Priemyselná 392, Podbieľ, IČO: 36 640 867:
	1/ v období od 01. 03. 2007 do 26. 06. 2007 objednala prepravu v spoločnosti XXXXX Sp. z o. o., BXXXXX, Poľská republika, ktorá bola skutočne touto spoločnosťou realizovaná z obce XXXXX v okrese Tvrdošín prevažne do spoločnosti XXXXX, XXXXX, Francúzska republika a následne vyfakturovaná predmetnými faktúrami v celkovej výške 145.250,- €, prepravou objednala aj napriek tomu, že mala vedomosť o tom, že spoločnosť nie je schopná predmetnú prepravu uhradiť, čím  uviedla spoločnosť XXXXX Sp. z o. o., ulica XXXXX XXXXX BXXXXX, KXXXXX, Poľská republika do omylu a spôsobila jej celkovú škodu vo výške 145.250,- €,
	2/ v období od 01. 05. 2007 do 28. 07. 2007 v spoločnosti FXXXXX, s.r.o., XXXXX objednala prepravu, ktorá bola realizovaná z Portugalska do XXXXX a následne vyfakturovaná v celkovej výše 37.853,- €, aj napriek tomu, že mala vedomosť o tom, že spoločnosť nie je schopná predmetnú prepravu uhradiť, čím  uviedla spoločnosť FXXXXX, s.r.o., XXXXX, XXXXX (v čase skutku XXXXX, XXXXX), IČO: XXXXX do omylu a spôsobila jej celkovú škodu vo výške 37.853,- €.

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
	
	Vyšetrovateľka Okresného riaditeľstva PZ Dolný Kubín podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesla obvinenie XXXXX:
	- uznesením sp. zn. ORP-606/OEK-DK-2007 zo dňa 10. 06. 2010 pre skutok právne kvalifikovaný ako zločin podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 3 písm. a) Trestného zákona,
	- uznesením sp. zn. ORP-559/OEK-DK-2007 zo dňa 16. 08. 2010, pre skutok právne kvalifikovaný ako zločin podvodu podľa § 221 ods. 1, ods. 4 písm. a) Trestného zákona,
	ktorých sa mala dopustiť ako konateľka spoločnosti TATRA DOOR s.r.o., Podbieľ, v podstate tým, že v období od 01. 03. 2007 do 28. 07. 2007 objednávala prepravné služby od spoločností XXXXX sp. o. a., XXXXX a XXXXX s.r.o., XXXXX, ktorá aj bola zrealizovaná, hoci vedela, že jej spoločnosť nie je schopná riadne a včas plniť svoje záväzky, následne cenu prepravy neuhradila, čím spôsobila spoločnosti XXXXX sp. o. a., XXXXX škodu 145.250,- € a spoločnosti XXXXX s.r.o., XXXXX škodu 37.853,- €. Uznesením zo dňa 16. 08. 2010 vyšetrovateľka podľa § 21 ods. 3 Trestného poriadku spojila predmetné veci na spoločné konanie pod sp. zn. ORP-559/OEK-DK-2007.	

	Po skončení vyšetrovania predložila vyšetrovateľka PZ na Okresnú prokuratúru v Námestove spis s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. c) Trestného poriadku. Preskúmaním vyšetrovacieho spisu, ako aj  samotného návrhu vyšetrovateľky, som dospel k záveru, že tento návrh je dôvodný, hoci aj z iného dôvodu, než uviedla vyšetrovateľa, a to z dôvodu uvedeného v § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku. Zároveň konštatujem, že vo vyšetrovaní boli zabezpečené dôkazné prostriedky v rozsahu nevyhnutnom na rozhodnutie veci.

	XXXXX vypovedala, že v spoločnosti XXXXX s.r.o. Podbieľ začala pracovať od 20.01.2006 ako tlmočníčka francúzskeho jazyka. Asi od septembra roku 2006 sa stala šéfkou výroby. Potom, čo v septembri 2006 XXXXX oznámil spoločníkom, že sa chce vzdať funkcie konateľa tejto spoločnosti, pričom spoločník XXXXX túto funkciu neprijal, oslovil obvinenú spolu so spoločníkom XXXXX, aby sa stala konateľkou ona. XXXXX tvrdil, že nesúhlasil s funkciou preto, lebo nevie po slovensky, pričom jej povedali mi, že majú v pláne zveľadiť spoločnosť a zvýšiť produkciu. Obvinená nevedela, v akom stave sa spoločnosť nachádza, pretože sa nikdy predtým jej ekonomickým stavom nezaoberala a nikto ju s ním neoboznámil. Návrh si premyslela a súhlasila s touto funkciou iba preto, že ju mala zastávať iba pokiaľ si pán XXXXX nevysporiada záležitosti vo svojej firme vo Francúzsku, čo malo to byť maximálne do februára 2007. Od 01.11.2006 sa stala konateľkou XXXXX s.r.o. a v snahe dozvedieť sa, v akej hospodárskej situácii sa spoločnosť nachádza, si objednala audit u XXXXX. Audítorka zhodnotila, že spoločnosť je v zlej hospodárskej a finančnej situácii a keď sa celý chod spoločnosti nezlepší, bude musieť dať spoločnosť dlžnícky návrh na  konkurz. Z audítorskej správy vyplýva, že spoločnosť mala od  začiatku svojej existencie  záporné vlastné imanie, k 31.12.2006 vo výške mínus 8 188 000,- Sk a celková výška záväzkov k 31.12.2006 bola 27 541 000,- Sk. Na základe oznámenia audítorky zvolala obvinená na 27.12.2006 valné zhromaždenie, kde spoločníkom oznámila, že spoločnosť je v zlej finančnej situácii a navrhla, že spoločnosť by mala vyhlásiť konkurz. S týmto  spoločníci nesúhlasili, ale schválili kapitalizáciu vkladov, ktoré vložili do spoločnosti pri založení spoločnosti a ktoré spoločnosť viedla vo svojom účtovníctve ako záväzky voči spoločníkom. Toto pomohlo k tomu, aby spoločnosť nemusela podať návrh na konkurz. Následne spoločníci obvinenú ubezpečili v tom, že v roku 2007 spoločnosť už bude mať takú stratégiu, aby dosiahla kladný hospodársky výsledok. Celý odbyt spoločnosti zabezpečoval spoločník XXXXX, ktorý sa zaviazal zvýšiť odbyt dverí z 1 000 kusov na 1 800 kusov denne. No aj keď sa zvýšil odbyt a získali noví odberatelia, celý denný odbyt nedosiahol výšku 1 800 dverí denne. Odbyt sa zvýšil oproti roku 2006, ale následne sa zvýšili ceny vstupov a finančná situácia spoločnosti sa zlepšila iba veľmi málo a to nestačilo. obvinená navrhla zvýšiť cenu dverí od 01.04.2007, s čím spoločníci súhlasili a akceptovali ho aj odberatelia. Pán XXXXX bol v tom období aj vlastníkom spoločnosti XXXXX vo Francúzsku, kde táto spoločnosť odoberala 95 % výroby spoločnosti XXXXX s.r.o. XXXXX. Predmetom podnikateľskej činnosti jeho spoločnosti vo Francúzsku bola finalizácia dverí od spoločnosti XXXXX s.r.o. a predať ich vo Francúzsku. Cenu všetkých dverí určoval iba pán XXXXX. Dňa 12.02.2007 bolo valné zhromaždenie na ktorom sa spoločníci dohodli, že spoločníci vložia do spoločnosti 200 000,- EUR ako mimoriadny vklad do 30.06.2007. Následne sa uskutočnilo valné zhromaždenie dňa 22.06.2007, ktorého predmetom bola správa o činnosti spoločnosti a schválenie ročnej účtovnej závierky roku 2006. Tu obvinená vystúpila a predniesla spoločníkom, že spoločnosť ma neustále finančné problémy, predajná cena dverí je stále nízka a mala by sa zvýšiť o 10 %. Následne upozornila spoločníkov, že je nutné vložiť mimoriadny vklad, ktorý bol na predchádzajúcom valnom zhromaždení schválený a upozornila ich, že ak nedôjde okamžite k týmto opatreniam, tak je spoločnosť povinná zo zákona podať návrh na vyhlásenie konkurzu.  Ing. XXXXX následne na danú skutočnosť uviedol, že sa morálne necíti na to, aby dal ďalší vklad do spoločnosti a ponúkol odpredaj svojho podielu v spoločnosti XXXXX, ktorý ponuku neakceptoval. Obvinená  sa na tomto valnom zhromaždení vzdala funkcie konateľky z dôvodu neprijatia  navrhovaných opatrení. Ing. XXXXX súhlasil s mojím odstúpením a navrhol za konateľa  XXXXX, ktorý síce tiež súhlasil s jej odstúpením, ale nesúhlasil s jeho nástupom na túto funkciu. Obvinená spoločníkom predložila list, v ktorom sa vzdala  funkcie s účinnosťou 22.06.2007 a následne poverila právnika spoločnosti k podaniu návrhu na vyhlásenie konkurzu na spoločnosť, ktorý bol podaný 12.07.2007 a konkurz na spoločnosť bol vyhlásený 16.01.2008. V čase vyhlásenia konkurzu bolo na účte spoločnosti 1 000 184,- Sk a na EUR účte 329,- EUR a majetok v hodnote cca 1 000 000,- Sk, ktorý ostal v priestoroch XXXXX s.r.o. Išlo hlavne o elektroinštaláciu, vzduchotechniku, odsávanie a budovy. Spoločnosť XXXXX mala vysporiadané všetky pohľadávky voči spoločnosti XXXXX s.r.o. a vzhľadom na to mala vrátiť bankovú garanciu vo výške 700 000,- Sk. Spoločnosť XXXXX s.r.o. mala pohľadávky vo výške 138 535,- EUR a okrem toho záväzky v hodnote 150 000,- EUR, ktorých zaplatenie bolo garantované spoločnosťou XXXXX, v ktorej boli spoločníci XXXXX a XXXXX, bankovou garanciou. Z tohto vyplýva, že ich spoločnosť bola schopná uhradiť faktúry spol. XXXXX sp ako aj spoločnosti XXXXX s.r.o.. Spoločnosť k 16.07.2007 mala pohľadávky voči spoločnosti XXXXX vo výške 122 358,- € a voči spoločnosti XXXXX vo výške 33 177,26 €. Nie je pravdou to čo je tvrdené v trestnom oznámení, že podpísala uznanie záväzkov našej spoločnosti voči spol. XXXXX dňa 29.06.2007, v tento deň bola odcestovaná mimo Oravy. Spoločník XXXXX ju neustále ubezpečoval, že svoje pohľadávky voči spoločnosti XXXXX s.r.o. uhradí, čím by boli pokryté v podstate všetky  záväzky voči spoločnostiam XXXXX a XXXXX s.r.o. Bola ubezpečená, že keby sa náhodou tak nestalo a spoločnosť XXXXX mala problémy, tieto záväzky by boli uhradené kedykoľvek z bankovej garancie vo francúzskej banke. Ona osobne som nikdy neobjednávala dopravu u pána XXXXX od apríla roku 2007. Doprava od tohto dátumu bola realizovaná na základe osobného jednania pána XXXXX s pánom XXXXX, ktorého sa zúčastnil aj pán XXXXX v KXXXXX. Ona nebola prítomná na tomto stretnutí, takže nemôže uviesť na čom sa oni vtedy dohodli. Kamióny boli zasielané pánom XXXXX do spoločnosti XXXXX s.r.o. naďalej pričom obvinená len upresňovala termíny nakládok. Od apríla roku 2007 nikdy nepodpisovala žiadnu objednávku dopravy pre pána XXXXX a dopravu neobjednávala ani telefonicky, vždy jej volali zo spoločnosti XXXXX. 
	Prepravu v spoločnosti XXXXX s.r.o. v máji roku 2007 objednávala ona, bola si však istá jej úhradou vzhľadom k tomu, že spoločnosť XXXXX mala voči ich spoločnosti záväzky a v prípade ich uhradenia, o ktorom nepochybovala, by mala spoločnosť XXXXX s.r.o. finančné prostriedky na ich zaplatenie. Spoločnosť XXXXX robila prepravu aj predtým pre ich spoločnosť a svoje záväzky mala hoci aj neskôr, ale vždy uhradené. Niekedy sa stalo, že jej Ing. XXXXX zo spoločnosti XXXXX s.r.o. sám zatelefonoval, že má práve kamión v Portugalsku a že môže pre spoločnosť XXXXX s.r.o. priviesť materiál od ich dodávateľov. Obvinená s týmto súhlasila, ale vlastne iniciatíva vzišla od spoločnosti XXXXX s.r.o..
	Obvinená ďalej uviedla, že ona rozhodovala, komu sa čo uhradí a v akej postupnosti. V prvom rade uhradil záväzky voči ich zamestnancom, potom všetky záväzky voči štátu a keď ostali peniaze, tak uhradil podľa dátumu splatnosti aj záväzky voči tretím stranám. V podstate vychádzala z dovtedajších pomerov spoločnosti a spôsobe uhrádzania faktúr, vzhľadom k tomu, že nemala s vedením spoločnosti žiadnu dovtedajšiu skúsenosť. Celé účtovníctvo spoločnosti XXXXX s.r.o. odovzdala v januári roku 2008 správkyni konkurznej podstaty našej spoločnosti XXXXX. Kalkulácie nemá k dispozícii, ale boli určite vyhotovené. 
	Po nástupe do funkcie jej predložil pán XXXXX faktúry za nájom strojov, ktoré boli vlastníctvom spoločnosti XXXXX. Dovtedy tento nájom strojov nebol zo strany spoločnosti XXXXX fakturovaný. K 31.12.2006 predstavovali záväzky spoločnosti XXXXX s.r.o. z titulu nájmu viac ako 2 000 000,- Sk. Tieto záväzky si pán XXXXX vzájomne započítal s jeho pohľadávkami voči spoločnosti XXXXX s.r.o. s čím ona nesúhlasila. Problém v spoločnosti podľa jej názoru nastal hlavne z toho dôvodu, že spoločníci pán XXXXX a pán XXXXX si po smrti spoločníka XXXXX nedokázali vysporiadať vzájomné majetkové vzťahy. Išlo o tom, že pán XXXXX pri založení spoločnosti dostal od spoločníkov XXXXX a XXXXX majetkový podiel na spoločnosti XXXXX s.r.o. v celkovej výške 20 %. Spoločník XXXXX tento svoj podiel žiadal vrátiť s čím najskôr ešte za života XXXXX súhlasil čo dokazuje aj zápisnica z valného zhromaždenia zo septembra roku 2006. Avšak následne až do valného zhromaždenia uskutočneného v júni roku 2007 to odmietal učiniť. Vzhľadom k tomu, že Menou stratil rozhodovaciu právomoc v spoločnosti, spoločnosť XXXXX s.r.o. sa napriek zvýšeniu výroby a odbytu v roku 2007 ocitla v zlej finančnej situácii len z dôvodu neplnenia si záväzkov spoločnosti spoločníka XXXXX, následkom čoho som na spoločnosť XXXXX s.r.o. musela vyhlásiť konkurz.

	Svedok-poškodený XXXXX, jednen z konateľov spoločnosti XXXXX s.r.o., XXXXX, uviedol, že so skutočnosťami na základe, ktorých vznikol obchodný vzťah ich spoločnosti so spoločnosťou XXXXX s.r.o. XXXXX má vedomosť druhý konateľ XXXXX, pretože on nadviazal s touto spoločnosťou  obchodný kontakt. S touto spoločnosťou nemala ich spoločnosť spísanú žiadnu zmluvu, spolupráca sa realizovala na základe jednotlivých objednávok na každú prepravu zvlášť, ktoré im spoločnosť XXXXX s.r.o. zasielala mailom alebo faxom. Keď spoločnosť XXXXX s.r.o. potrebovala uskutočniť prepravu polotovarov potrebných na ich výrobu z Portugalska, tak ich spoločnosť oslovila XXXXX ako konateľka tejto spoločnosti. Spýtala sa, či sú schopní zrealizovať túto prepravu z Portugalska do XXXXX, pričom ich spoločnosť vedela v prevažnej miere túto prepravu zabezpečiť. Následne vyzvali XXXXX resp. inú osobu z tejto spoločnosti, ktorá predmetnú prepravu objednala, aby zaslala do ich spoločnosti písomnú objednávku k predmetnej doprave a až na základe objednávky bola realizovaná požadovaná preprava. Ich spoločnosť vždy zabezpečila vyslanie kamiónu, či už vlastného alebo nejakej inej spoločnosti, ktorej kamión sa nachádzal v relatívnej blízkosti Portugalska, kde boli naložené polotovary a následne dovezené do XXXXX. Po realizovaní prepravy do miesta určenia vodič kamióna predložil v spoločnosti XXXXX s.r.o. doklad o CMR, ktorého kópiu predložil potom u nich, na základe ktorého potom vystavili faktúru za realizovanú prepravu a zaslali ju do spoločnosti XXXXX s.r.o. Lehota splatnosti bola zo začiatku 30 dní. Spoločnosť XXXXX s.r.o. zo začiatku uhrádzala faktúry pravidelne, aj keď po lehote splatnosti. Situácia sa zhoršila v marci roku 2007, keď realizovali v priemere šesť prepráv za mesiac, ktoré im neboli uhradené. Za mesiac apríl roku 2007 realizovali štyri prepravy, za mesiac máj roku 2007 sedem prepráv, za mesiac jún roku 2007 šesť prepráv, z týchto nebola ani jedna uhradená.    
	Na otázka vyšetrovateľa, prečo realizovali prepravu aj na ďalej napriek tomu, že im spoločnosť XXXXX neuhradila predošlé faktúry svedok uviedol, že k tejto veci sa vyjadrí presnejšie XXXXX, ktorý mal celú túto záležitosť na starosti. Niekedy na jar roku 2007 Ing. XXXXX zastavil prepravu pre spoločnosť XXXXX s.r.o., kým táto spoločnosť neuhradí ich spoločnosti aspoň časť z neuhradených faktúr. Táto spoločnosť následne uhradila určitú sumu a znova obnovili prepravu, ale situácia s neuhrádzaním faktúr vystavených za prepravu sa znova opakovala. Potom Ing. XXXXX telefonoval viac krát s konateľkou tejto spoločnosti, ktorá mu neustále prisľubovala, že uhradí celý dlh. Svedok však nebol prítomný pri týchto ich rozhovoroch. Ing. XXXXX komunikoval iba s konateľkou tejto spoločnosti a to XXXXX. Koncom júna roku 2007 už dlh predstavoval sumu viac ako 50 000,- € a oni už vedeli, že sa niečo v tejto spoločnosti deje, že majú veľké finančné problémy. Koncom júna roku 2007 svedok spolu s Ing. Kanderkom prišiel do spoločnosti XXXXX s.r.o. v XXXXX za konateľkou tejto spoločnosti, kde sme sa dohodli, že im uhradí 10 000,- € v čo najbližšej dobe. Úhrada prišla behom 3 dní. Od tejto doby bola zo strany spoločnosti XXXXX s.r.o. realizovaná ešte ďalšia hromadná úhrada asi vo výške 14 000,- € prevodným príkazom, peniaze na ich účet nabehli koncom júna alebo začiatkom júla roku 2007. Od tejto doby už nebola realizovaná z ich strany žiadna úhrada. Svedok spolu s Ing. XXXXX znovu navštívil XXXXX koncom júna roku 2007 s tým, že keď má spoločnosť XXXXX. s.r.o. finančné problémy nech ich spoločnosti postúpia ich pohľadávky, ktoré majú voči spoločnosti pána XXXXX vo Francúzsku vo výške 37 853,- €. S týmto návrhom pani konateľka nesúhlasila na základe jej konzultácie s XXXXX, ich právnikom. Následne písali zopár listov, ako aj mailov, upomienok pánovi XXXXX, ale nijaká odpoveď nám od neho nikdy neprišla. Posledná faktúra bola ich stranou vystavená voči spoločnosti XXXXX s.r.o. dňa 28.06.2007. 
Ako konateľ poškodenej strany uplatnil XXXXX škodu vo výške 37.853,- €, čo predstavuje výška neuhradených faktúr spoločnosti XXXXX s.r.o. voči ich spoločnosti. 

	Svedok-poškodený XXXXX vypovedal, že je jedným z konateľov spoločnosti XXXXX s.r.o., XXXXX, od založenia tejto spoločnosti v roku 2003. Druhým konateľom v spoločnosti je XXXXX s ktorým majú rovnaké práva  a povinnosti. Spoločnosť má 5 spoločníkov, zaoberajú sa špedíciou a medzinárodnou kamiónovou prepravou. Svedok sa nakontaktoval na spoločnosť XXXXX s.r.o. Podbieľ cez spoločnosť XXXXX, s.r.o. Nižná, s ktorou už ich spoločnosť dlhšie spolupracovala. Spoločnosť XXXXX s.r.o. dostala na ich spoločnosť odporúčania a následne svedka osobne navštívila konateľka tejto spoločnosti XXXXX spolu s pánom XXXXX. Navrhli mu spoluprácu s tým, že majú záujem o to, aby naša spoločnosť vozila pre ich spoločnosť tovar z Portugalska, Rumunska, ktorý mali doviezť do ich sídla v XXXXX. Tu mali následne odviezť ich vyrobené výrobky k ich odberateľom do Francúzska. Vzhľadom k tomu, že sa pri prvom stretnutí nemohli dohodnúť na cenách prepravy, tak vozili pre túto spoločnosť polotovary iba z Portugalska. Nemali spísanú žiadnu zmluvu, obchod realizovali na základe písomných alebo ústnych objednávok zo strany spoločnosti XXXXX. Poväčšine Mgr. XXXXX oslovila ich spoločnosť s touto požiadavkou a dohodla termín nakládky polotovarov. V niektorých prípadoch im odfaxovala písomnú objednávku alebo ústne si objednala služby. XXXXX objednávala tieto služby u nich aj v mesiaci máj a jún roku 2007. Keď ich vodič doviezol  polotovary do spoločnosti XXXXX, dal si potvrdiť CMR a potom ich spoločnosť vystavila faktúru s lehotou splatnosti 30 dní. Spoločnosť XXXXX zo začiatku uhrádzala faktúry pravidelne, aj keď po lehote splatnosti. Situácia sa zhoršila  v marci  2007, keď realizovali v priemere 6 preprav za mesiac, ktoré im neboli uhradené. Za apríl 2007 realizovali 4 prepravy, za máj 2007 realizovali 7 preprav a za jún 2007 realizovali 6 prepráv, z ktorých nebola uhradená ani jedna faktúra. Nedá sa povedať, že by im spoločnosť XXXXX neuhrádzala faktúry, ale od určitého momentu sa nazbieralo viac prepráv, ktoré sa nahromadili a podľa jeho názoru tým, že sa zvýšil objem preprav spoločnosť začala mať problém s ich úhradou. Niekedy v apríli 2007 zistil, že v spoločnosti XXXXX niečo nie je v poriadku a začal urgovať jednotlivé úhrady faktúr telefonicky, priamo u XXXXX, alebo aj osobnou návštevou v sídle spoločnosti. Po tejto návšteve im spoločnosť XXXXX zaslala zhruba dvakrát väčší obnos peňazí ako bolo obvyklé. Dňa 14.5.2007 prišla na účet ich spoločnosti suma 8.234,80 €. Následne obnovili spoluprácu, ale koncom júna 2007 sa situácia znova zhoršila a tak navštívili túto spoločnosť spolu s Ing. XXXXX a konateľka XXXXX im prisľúbila uhradiť znova vyšší obnos peňazí, čo sa aj následne realizovalo. V tomto období bol dlh spoločnosti XXXXX okolo 60.000,- €. Následne im spoločnosť zaslala  dňa 29.6 2007 sumu 12.420,50 € a d¨ľa 3.7.2007 sumu 10.000,- €. Ich dlh sa tak znížil na sumu 37.853,-EUR, ktorú si uplatňujú v tomto trestnom konaní. Pri poslednom stretnutí v spoločnosti XXXXX som zistil, že táto spoločnosť končí svoju činnosť. Snažil sa zachrániť situáciu a žiadal som konateľku tejto spoločnosti, aby ich spoločnosti postúpila pohľadávky, ktoré má voči spoločnosti XXXXX vo Francúzsku vo výške 37.853,- €. Z týmto návrhom  konateľka nesúhlasila, na základe jej kontultácie s XXXXX, ich právnikom. Následne písali listy, upomienky a e-maily p. XXXXX do Francúzska, ale nijaká odpoveď nám od neho neprišla. Naša spoločnosť mala zamestnanca p. XXXXX, ktorého požiadali, aby aj on kontaktoval p. XXXXX vo Francúzsku. Následne  e-mailom a telefonický kontaktoval spoločnosť XXXXX, ale nikdy sa mu s ním nepodarilo spojiť, len s jeho zamestnancami. Ich spoločnosť skončila spoluprácu dňa 28.6.2007, kedy bola vystavená spoločnosťou posledná faktúra. Následne svedok osobne zisťoval, čo sa stalo v tejto spoločnosti a zistil, že jeden zo spoločníkov XXXXX zomrel v roku 2006 a druhý zo spoločníkov XXXXX podľa jeho názoru chcel priviesť krach celej spoločnosti s tým, že stále pokračoval vo výrobe dverí, ale nemal finančné prostriedky na zaplatenie subdodávok. Do akej miery o tomto všetkom vedela konateľka XXXXX svedok nevie posúdiť. 
	Na otázky obhajcu svedok uviedol, že spolupracovali so spoločnosťou XXXXX od februára roku 2006, pričom Ing. XXXXX objednával prepravu za spoločnosť XXXXX s.r.o. a za XXXXX prepravu objednávala vždy iba XXXXX XXXXX. Spoločnosť XXXXX s.r.o. im uhradila za realizované prepravy v roku 2006 uhradila 2 359 561,79 Sk, pričom v tomto roku jej vyfakturovali prepravu v celkovej výške spolu s DPH 3 462 163,89 Sk, v roku 2007 uhradila za prepravu táto spoločnosť 2 648 390,84 Sk z fakturovaných s DPH spolu 3 920 365,26 Sk. O tomto svedok predložil zostavy saldokonto za roky 2006 a 2007.

	Svedok-poškodený Ing. Jacek XXXXX, konateľ spoločnosti  XXXXX sp. z o. o., XXXXX, uviedol, že ich firma sa zaoberá obchodom s návesmi, medzinárodnou dopravou a servisom návesov.  Svedok sa nakontaktoval na spoločnosť  XXXXX s.r.o. Podbieľ prostredníctvom internetovej burzy a to  špedičnej firmy XXXXX s.r.o. v máji roku 2006. Prvýkrát uskutočnili prepravu pre túto spoločnosť 20. júna 2006. Ich spolupráca bola ošetrená najskôr ústnou dohodou ohľadom všetkých potrebných náležitostí prepravy, pričom každá už konkrétna preprava bola podložená písomnou objednávkou so strany XXXXX a dojednanými konkrétnymi podmienkamo prepravy. Každá preprava bola potvrdená aj dodacím listom a dokladom CMR. Každá faktúra za zrealizovanú prepravu bola doručená do spoločnosti XXXXX, s.r.o. XXXXX ich vodičom, ktorý mal vykonať následnú prepravu. Preprava bola realizovaná tak, že konateľka spoločnosti XXXXX poprípade ďalšia osoba, ktorá ju  zastupovala, im telefonicky alebo faxom oznámila, že spoločnosť XXXXX potrebuje uskutočniť prepravu tovaru. Niekedy boli ich služby so strany XXXXX objednané aj 5 krát za týždeň. Jednoducho to bol neustály kolobeh. Keď už pani XXXXX objednávala konkrétnu prepravu, mali vopred dohodnuté všetky podmienky ohľadom tejto prepravy,  tieto podmienky boli uvedené v doklade CMR aj v dodacom liste a následne boli patrične vyfakturované s dobou splatnosti 30 dní až posledné faktúry, keďže sme už vedeli, že  XXXXX im nechce platiť za prepravu, tak dali dobu splatnosti 8 dní. Na začiatku spolupráce bola platobná disciplína celkom v poriadku, ale začiatkom apríla 2007 už im dlhovali veľmi veľkú sumu za prepravu, svedok nevie jej presnú výšku. Intenzívne telefonické rozhovory svedok ako konateľ ohľadom neuhradenia vykonanej prepravy  realizoval koncom mája 2007. Keďže sa situácia nezlepšila a ich spoločnosť stále pre spoločnosť XXXXX vykonávala vo veľmi pravidelných intervaloch prepravu, tak svedok osobne prišiel koncom júna 2007 do sídla spoločnosti XXXXX v XXXXX, kde prišiel danú situáciu riešiť s pani XXXXX, keďže pán XXXXX sa ako spoločník spoločnosti v tomto čase nenachádzal v sídle spoločnosti. Spoločnosť XXXXX im v priebehu tohto obdobia uhrádzala faktúry, ale vo veľmi malých čiastkach, ktoré vôbec nepokrývali ich náklady na prepravu. 
Na otázku vyšetrovateľky, prečo realizovali prepravu naďalej, keď im spoločnosť XXXXX neuhrádzala faktúry, svedok uviedol, že je bežná prax v medzinárodnej preprave, že na úhradu faktúry sa čaká niekedy 2-3 mesiace. Toto je zakotvené v konvencii CMR, až po 3 mesiacoch sa začínajú urgovať platby. Ďalšia skutočnosť bola taká, že prepravcovia, ktorí realizovali prepravu do Francúzska do spoločnosti p. XXXXX videli, že spoločnosť p. XXXXX, ktorú vlastnil vo Francúzsku, prosperovala a tak si mysleli, že spoločnosť XXXXX nebude mať problém nám uhradiť faktúry za prepravu. Keď bola situácia už neúnosná, osobne v sídle XXXXX riešil danú situáciu s pani XXXXX, ktorá mu nechcela podpísať uznanie ich pohľadávok voči spol. XXXXX, tak jej predložil zoznam všetkých neuhradených faktúr, ktorý mu osobne podpísala a pripojila odtlačok pečiatky  XXXXX. Konateľka mu povedala, že majú veľké finančné problémy, ale že ešte ich spoločnosti uhradí 60 % zo všetkých neuhradených faktúr a v hotovosti, že mu môže uhradiť tak 4 faktúry čo činí asi 7 000,- EUR, no to sa nestalo. Škoda, ktorá vznikla ich spoločnosti neuhradením faktúr vystavených spoločnosti XXXXX s.r.o, XXXXX za prepravu, predstavuje celkovú sumu 145 250,- EUR. 
	Na otázky obhajcu svedok uviedol, že osobne pozná Christiána XXXXXa. Stretli sa osobne iba jeden krát v sídle spoločnosti XXXXX s.r.o. XXXXX koncom februára 2007. Potom ho zobral so sebou do XXXXX spolu s ešte jedným pánom zo spoločnosti XXXXX s.r.o., ktorý bol Talian. Do XXXXXa išiel spolu so svojím špeditérom XXXXX, ktorý bol celý čas s ním v XXXXX a aj sa spolu s ním venoval XXXXX a tomu Talianovi v XXXXX, lebo oni z XXXXX odlietali do Francúzska. Účelom cesty do XXXXXa bolo osobne spoznať pána XXXXXa, vtedy nemali medzi sebou zatiaľ až také podlžnosti, ako nabehli v máji roku 2007. Spolu sa bavili iba o ďalšej spolupráci. XXXXX rozprával iba po francúzsky a slabo vedel po anglicky. 
	 
	Svedkyňa XXXXX uviedla, že v spoločnosti XXXXX s.r.o. XXXXX je správkyňou konkurznej podstaty od januára 2008. Všetky účtovné doklady tejto spoločnosti prevzala od pani XXXXX osobne koncom januára 2008. Následne v zmysle zákona o konkurze a reštrukturalizácii vyzvala zahraničných veriteľov, aby si prihlásili svoje pohľadávky voči tejto spoločnosti. Slovenskí veritelia sa nevyzývajú vzhľadom k tomu, že sú povinní sledovať v obchodnom vestníku, kedy a na akú spoločnosť je vyhlásený konkurz. Spoločnosť XXXXX s.r.o., XXXXX si uplatnila svoje pohľadávky dňa 21.02.2008. Tieto v rámci svojej povinnosti preskúmala a porovnala s účtovnou evidenciou úpadcu, pričom zistila, že tieto pohľadávky boli prepočítavané zlým kurzom vo väčšine prípadov. Vzhľadom k tejto skutočnosti výška pohľadávok bola popretá v hodnote zhruba 5 000,- Sk, čo do dôvodu boli všetky tieto pohľadávky uznané.  O tejto skutočnosti je oboznámená aj ďalšia poškodená spoločnosť vzhľadom k tomu, že sa jedná o najväčšieho veriteľa a právny zástupca XXXXX, XXXXX, je predsedom veriteľského výboru. Niekedy v apríli 2008 zvolala schôdzu konkurzných veriteľov na ktorej bol prítomný aj XXXXX, kde bol aj zvolený do vyššie uvedenej funkcie. Veriteľov informovala o tom, aký je majetok spoločnosti, kto všetko si prihlásil pohľadávky a aká je celková výška prihlásených pohľadávok. Následne bol spísaný celý majetok spoločnosti, čo je uvedené aj v obchodnom vestníku a pán XXXXX bol vyzvaný na úhradu jeho  pohľadávok voči tejto spoločnosti. Ďalej bola vyzvaná aj spoločnosť XXXXX sídlo Francúzko, aby uhradila pohľadávky voči predmetnej spoločnosti, čo sa ani v jednom prípade nestalo. Pán XXXXX odpovedal na výzvu a uviedol, že považuje tieto pohľadávky za vysporiadané. Asi v júni mailom písala pani XXXXX, ktorá sa toho času zdržiavala vo Francúzku, aby uviedla ako je to s pohľadávkami spoločnosti XXXXX s.r.o. voči pánovi XXXXX, načo jej ona uviedla, že tieto stále existujú. V októbri roku 2008 zaslala pánovi XXXXX ako aj spoločnosti XXXXX opätovné výzvy na úhradu predmetných pohľadávok, no do dnešného dňa nemá žiadnu odpoveď. K uspokojeniu veriteľov v čase výsluchu ešte nedošlo. Úpadca má na účte približne 700 000,- Sk a tie slúžia na uspokojovanie nákladov konkurzu a pohľadávok voči podstate. Bol speňažený majetok spoločnosti, ktorý sa nachádzal v areáli XXXXX. Tento majetok bol speňažený priamym predajom v hodnote približne 200 000,- Sk a následne bol započítaný s pohľadávkou spoločnosti, ktorá poskytovala nebytové priestory spoločnosti XXXXX s.r.o.. Ďalším majetkom sú pohľadávky voči pánovi XXXXX a spoločnosti XXXXX, ktoré neboli uspokojené, ide približne o 3,5 milióna Sk.  Na pokyn veriteľského výboru boli zažalované pohľadávky voči XXXXX z titulu odporovateľných právnych úkonov v zmysle zákona o konkurze a reštrukturalizácii, vzhľadom k tomu, že tieto pohľadávky boli v neprimeranej výške vzhľadom k výrobe a výrobným nákladom spoločnosti. Svedkyňa vyšetrovateľke odovzdala nosič s archiváciou účtovníctva XXXXX s.r.o. ako aj účtovnú agendu tejto spoločnosti.

	Svedok XXXXX uviedol, že spoločnosť XXXXX s.r.o., XXXXX vznikla dňa 06.09.2005 a on hneď od jej vzniku som bol konateľom, ktorým sa stal na požiadanie jedného zo spoločníkov XXXXX, ktorého poznal asi 12 rokov. Na základe veľmi úspešnej činnosti spoločnosti XXXXX s.r.o. ho pán XXXXX niekedy v lete roku 2005 oboznámil s projektom založiť na Slovensku spoločnosť na výrobu interiérových dverí. Následne mu oznámil, že pozná osobu, ktorá má spoločnosť vo Francúzsku, zaoberajúcu sa nákupom dverí, ktoré následne osadzovala do zárubní, t.j. finalizovala predaj týchto dverí a touto činnosťou sa zaoberala v tejto krajine desiatky rokov. Majiteľom tejto spoločnosti bol XXXXX XXXXX. Po istých výhradách svedok súhlasil s tým, že sa stane konateľom novej spoločnosti. Mali sme medzi sebou ústnu dohodu, že bude konateľom zhruba jeden rok, kým sa nevyškolí nový odborný personál. Spoločníkmi v tejto spoločnosti boli svedok, XXXXX a XXXXX XXXXX. Výroba sa rozbiehala tak, že stroje boli nakúpené vo Francúzsku do majetku spoločnosti XXXXX  Francúzsko, o čom sa on dozvedel až neskôr, on vôbec nevedel o existencii tejto spoločnosti. Až niekedy v jeseni 2005, keď malo dôjsť k zaradeniu strojov do spoločnosti som sa dozvedel, že tieto stroje nepatria ich spoločnosti, ale spoločnosti XXXXX. Pôvodne som sa domnieval, že tieto stroje kupovali ako fyzické osoby p. XXXXX a XXXXX a možno budú tvoriť vecný vklad do spoločnosti XXXXX. Obaja boli spoločníci v spoločnosti XXXXX. Keď chcel zaradiť dané stroje do majetku, tak mu bolo povedané, že spoločnosť XXXXX Francúzsko bude prenajímať spoločnosti XXXXX s.r.o. XXXXX celé toto strojné zariadenie. Keď sa pýtal, aká bude výška mesačného nájmu tak mu povedali, že kým spoločnosť nezaháji naplno sériovú výrobu tak tento nájom faktúrovaný nebude. Zmluvne bol prenájom týchto strojov ošetrený až omnoho neskôr. Svedok si nespomenul, kedy sa začala fakturácia za prenájom tohto strojného zariadenia, nemyslí si, že to bolo skôr ako začiatkom druhého štvrťroka 2006. Na inštaláciu liniek, rozbehnutie výroby a vyškolenie personálu bol p. XXXXXom najatý XXXXX. V spoločnosti XXXXX sa vyrábali dva druhy dverí - postforme a prepeinte. Pán XXXXX robil kalkuláciu pre podnikateľský zámer, ktorý následne bol predložený francúzskym bankám, určite robil aj kalkulácie na obidvoje vyššie uvedených dverí aj v priebehu ich výroby a plne manažoval výrobu dverí. Výroba sériového charakteru začala až niekedy vo februári 2006. Svedok mal zvyk vyhodnocovať ekonomické výsledky firmy vždy štvrťročne a vo firme XXXXX ihneď po vyhodnotení prvého štvrťroku 2006 zistili enormné ekonomické straty v hospodárení. Okamžite o tomto informoval spoločníkov a zvolal som mimoriadne valné zhromaždenie na 23. 05. 2006, ktoré bolo prvým valným zhromaždením od vzniku spoločnosti a ktorého hlavným bodom bolo upozornenie na negatívny výsledok hospodárenia za prvé tri mesiace roku 2006. Obidvoch spoločníkov upozornil na negatívny trend v hospodárení spoločnosti, ktorý pokračoval i v mesiaci apríl 2006. Strata za prvé 4 mesiace roku 2006 prekročila sumu 3,4 milióna Sk. Následne spoločníci prejednali ekonomický rozbor situácie spoločnosti a schválili zvýšenie cien dverí typu prepeinte o 3% od 01.06.2006. Bolo schválené, že sa do 15.07.2006 rozhodne, či vyššie uvedené dvere budú ďalej predmetom výroby spoločnosti. Schválilo sa aj začatie výroby nových typov dverí a to izolovaných a plných od júna 2006 v počte 2000 kusov mesačne s cieľom dosiahnuť kapacitu 7000 kusov mesačne do jesene 2006 a pokračovať vo výrobe dverí typu postforme v minimálnom množstve 80000 ks mesačne.
Podľa podnikateľského zámeru mala spoločnosť vyrábať dvere typu postforme vo výške 75-80% objemu výroby a zvyšok mali tvoriť dvere typu prepeinte. Dvere typu postforme boli ziskové s obchodnou maržou asi 30%, pričom obchodná marža dverí typu prepeinte bola nulová. O takomto percentuálnom zložení výroby rozhodli p. XXXXX s p. XXXXX. Keby sa dodržala takáto skladba výroby, spoločnosť by prežila začiatky a  ekonomicky by prosperovala. Od samého začiatku nebola dodržiavaná táto skladba výroby z dôvodu objednávok jediného odberateľa, firmy XXXXX z Francúzka, do 31.10.2006 výroba a odbyt dverí prepeinte bola aj 50% z celkového množstva výroby a je dosť možné, že to mohlo byť aj vo vyššom meradle. Došlo aj k preceneniu kapacitných možností odberu firmou XXXXX, ktorá nepresiahla nikdy kapacitu  60%  z celkovej kapacity, t.j. cca 17.000,- dverí. Z dvoch liniek vždy išla iba jedna, druhá nikdy nebola kapacitne využitá. Po vyhodnotení prvého polroku činnosti spoločnosti XXXXX v dňoch 4. 8. 2006 a 24. 8. 2006 svedok oboznámil s výsledkami spoločníkov, strata spoločnosti predstavovala hodnotu asi 4.867.000,- Sk.  Pána XXXXX dňa 24. 08. 2006 upozornil na to, že celkové záväzky spoločnosti presahujú sumu aktív v súvahe a táto skutočnosť oprávňuje konateľa vyhlásiť konkurz. Následne zvolal valné zhromaždenie na dňa 08. 09. 2006 s programom prejednania ekonomickej situácie a demisie konateľa, voľbou nového konateľa a návrhmi riešenia záchrany firmy. Na tomto valnom zhromaždení boli spoločníci oboznámení s vyššie uvedenou stratou, svedok odstúpil s funkcie konateľa a navrhol spoločníkom rozdelenie svojho podielu na polovice. Páni XXXXX a XXXXX toto akceptovali a zvolili p. XXXXX novým konateľom od 08. 09. 2006, ktorý si vyžiadal 8 dní na rozmyslenie. Ďalej boli prijaté ekonomické opatrenia na záchranu spoločnosti. Následne spoločník XXXXX d¨ľa 14. 09. 2006 umrel. Po uplynutí doby p. XXXXX neoznámil svoje ďalšie úmysly, na čo svedok reagoval tak, že zvolal valné zhromaždenie na 30. 10. 2006, na ktorom došlo oficiálne k jeho demisii a k vymenovaniu novej konateľky XXXXX. Na tomto valnom zhromaždení bola uzatvorená zmluva o budúcej zmluve o prevode časti obchodného podielu v prospech p. XXXXX. Do dňa výsluchu nebol prevod obchodného podielu zrealizovaný. Následne sa ako spoločník zúčastnil zvolaných valných zhromaždení spoločnosti XXXXX 27. 12. 2006, 12. 02. 2007 a 22. 06. 2007, na ktorých sa prejednával kritický stav v hospodárení spoločnosti a zmenila sa adresa jeho sídla spoločnosti. Ani na jednom z týchto valných zhromaždení neboli prijaté žiadne efektívne opatrenia na zlepšenie ekonomickej a hospodárskej situácie spoločnosti. Svedok ďalej poukázal na chyby v spracovaní kalkulácií, podcenenie výšky prepravných nákladov a nelogickosť celého obchodovania.

	Svedok XXXXX vypovedal, že spoločnosti XXXXX s.r.o., XXXXX spracovával účtovníctvo a mzdovú agendu tejto spoločnosti spracovávala mzdová účtovníčka, ktorá bol zamestnankyňou. Začiatkom januára 2008 ho oslovila XXXXX, či by spracoval účtovnú závierku za rok 2007 spolu s daňovým priznaním. Súhlasil a dňa 04.01.2008 som prevzal  od konateľky účtovné doklady za rok 2007. Spoločnosť od svojho vzniku dňa 06.09.2005 až do konca roku 2005 pripravovala všetko na zahájenie výroby dverí. V účtovníctve za rok 2005 účtoval len o zriaďovacích nákladoch, o vkladoch spoločníkov, o obstarní zásob a materiálu a o ostatných prevádzkových nákladoch. Za rok 2005 spoločnosť nevykazovala žiadne tržby, teda dosiahla záporný hospodársky výsledok vo výške 3 milióny Sk. V roku 2006 sa začali realizovať expedície vo februári až marci, ktoré účtoval do tržieb. Odberateľmi boli iba francúzske spoločnosti. Spoločnosti nespracovával kalkulácie jednotlivých výrobkov a ani nevedel aká je marža. Nikdy som nebol oslovený, aby som vypracoval prehľad o dosiahnutej marži na jednotlivé druhy výrobkov, aby sa zistilo, či sa výrobky  predávajú so ziskom alebo sa predávajú pod výrobné náklady t.j. pod cenu. Úhrady faktúr realizoval v roku 2005 a 2006, až kým sa nestala konateľkou slečna XXXXX. Tieto úhrady  realizoval na príkaz vtedajšieho konateľa Ing. XXXXX. Vždy úhrady jednotlivých faktúr  konzultoval s konateľom. Týmto spôsobom realizoval úhrady až dovtedy, kým sa slečna XXXXX nestala konateľkou a nemala prístupové práva k účtom spoločnosti. Svedok spracoval účtovnú závierku a daňové priznanie za rok 2006, hospodársky výsledok bol asi okolo -10 miliónov Sk, ale určite mala spoločnosť záporný hospodársky výsledok. Koncom roku 2006 na základe rozhodnutia valného zhromaždenia zaúčtoval kapitalizáciu vkladov spoločníkov a z tohto dôvodu potom vlastné imanie spoločnosti sa preklenulo do kladnej hodnoty alebo malo už veľmi nízku zápornú hodnotu. V roku 2007 viedol  účtovníctvo do 30.06.2007. Od tohto dátumu prestala spoločnosť vyrábať svoje výrobky a ako taká skončila aj svoju činnosť. Na základe ústneho dohovoru s konateľkou  spracoval DPH za obdobie mesiacov jún, júl a august roku 2007, od tohto dátumu už spoločnosť skončila s registráciou DPH. K 31.07.2007 mala spoločnosť uhradené všetky svoje záväzky voči zamestnancom, daňovému úradu a poisťovniam. Po nástupe konateľky a jej prevzatia úhrad ona pokračovala v takom trende ako predtým realizoval svedok.  Vždy boli najskôr uhradené mzdy, potom záväzky voči ŠR a poisťovniam a nakoniec boli realizované úhrady voči tretím stranám. On tieto úhrady účtoval a následne pároval so záväzkami a presne mu to do seba zapadalo. Spoločnosť nikdy nemala vo svojom majetku stroje na výrobu dverí a ani žiadne technologické zariadenia na výrobu dverí. Tieto stroje a zariadenia boli prenajímané od francúzskej spoločnosti XXXXX. Táto spoločnosť im mesačne fakturovala nájom týchto strojov. Svedok nevie, čo sa stalo so strojmi, ale určite neboli majetkom XXXXX, spol. s.r.o.. 

	Ako listinné dôkazy boli zabezpečené tabuľka predajných cien dverí, zápisnica z hlavných zhromaždení, auditorska správa, upozornenie na finančnú situáciu, zmluva o prenájme strojov, analýza bilancie s vyčíslením straty, výzvy na úhradu, zoznamy vystavených a nezaplatených faktúr, upomienka, kópie faktúr, podmienky prepravy, objednávky, kópia knihy pohľadávok, list správkyne ohľadom úpadcu, výzvy adresované Christianovi XXXXX, návrh na vyslovenie neúčinnosti právnych úkonov, ďalšie dokumenty z konkurzného konania, ako je príslušné rozhodnutie súdu, prihlášky pohľadávok od poškodených, správy správkyne o priebehu konania, ďalej daňové priznania spoločnosti XXXXX, výpis z obchodného registra, správa obce XXXXX, výpis z evidencie priestupkov a odpis z registra trestov. 

	Zo zabazpečených dôkazov možno vyvodiť nasledujúce  skutkové okolnosti. Spoločnosť XXXXX, spol., s.r.o., so sídlom najprv v XXXXX a neskôr v XXXXX,  vznikla 06. 09. 2005 a jej spoločníkmi po celý čas existencie boli XXXXX XXXXX, XXXXX a XXXXX. Posledný menovaný bol v spoločnosti konateľom od jej založenia do 10. 11. 2006, následne od 11. 11. 2006 sa stala jedinou konateľkou XXXXX. Dňa 16. 01. 2008 Okresný súd Žilina vyhlásil na majetok spoločnosti konkurz, funkciu správcu konkurznej podstaty vykonával od 21. 03. 2008 do 17. 07. 2012 XXXXX, od 18. 07. 2012 je správcom XXXXX. Konkurzné konanie doposiaľ ukončené nebolo. 

	Podľa listinných dôkazov začala uvedená spoločnosť vykonávať svoju výrobnú činnosť až v roku 2006. Z výpovedí svedkov a rôznych obchodných dokumentov, založených vo vyšetrovacom spise, výsledky hospodárenia spoločnosti sa hneď od nábehu reálnej činnosti uberali smerom k negatívnej bilancii. Obaja konatelia postupne počas výkonu svojej funkcie opakovane upozorňovali spoločníkov na riziká, spojené so štruktúrou výroby a predovšetkým orientáciou na jediného odberateľa, ktorým bola spoločnosť vlastnená jedným zo spoločníkov, XXXXX XXXXX. Taktiež možno konštatovať, že obaja podnikatelia počas svojej pôsobnosti navrhovali opatrenia na odstránenia tohto stavu, pričom spoločníci dokázali realizovať iba kapitalizáciu vkladov. Po smrti spoločníka XXXXX, ktorý bol obchodne a ľudsky previazaný so spoločníkom XXXXX, už zrejme nebola možná  racionálna dohoda o ďalšom fungovaní spoločnosti medzi dvoma zostávajúcimi spoločníkmi. Z výsluchov obvinenej, svedka Ing. XXXXX a svedka Ing. XXXXX  možno vyvodiť, že chod spoločnosti a postupy jej konateľov boli pod silným vplyvom spoločníka XXXXX XXXXX, ktorý, hoci nebol štatutárom, dokázal zásadne ovplyvniť chod firmy. Ďalej treba uviesť, že spoločnosť XXXXX, spol. s.r.o. počas celého obdobia, keď vykonávala reálnu činnosť, mala  zlú platobnú disciplínu voči svojim dodávateľom, čiže nebol to jav typický len pre obdobie, ktoré je predmetom trestného stíhania, ale išlo o pretrvávajúci jav, o ktorom dodávatelia vedeli. Ďalším veľkým problémom posudzovanej spoločnosti bola skutočnosť, že stroje na ktorých vyrábala, patrili inej obchodnej spoločnosti, ovládanej rovnakými spoločníkmi (s výnimkou Ing. XXXXX), pričom spoločnosti XXXXX, boli iba prenajaté. Ďalej treba uviesť, že doklady predložené poškodenými spoločnosťami zodpovedajú výške škody, samozrejme po korekcii vykonanej v konkurznom konaní z dôvodu chybného účtovania kurzov eura. 

						* * * * * * *

	Podľa § 221 ods. 1 Trestného zákona, kto na škodu cudzieho majetku seba alebo iného obohatí tým, že uvedie niekoho do omylu alebo využije niečí omyl, a spôsobí tak na cudzom majetku malú škodu, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky.

	Podľa § 221 ods. 4 písm. a) Trestného zákona, odňatím slobody na desať rokov až pätnásť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 a spôsobí ním škodu veľkého rozsahu.

	Podľa § 17 Trestného zákona, pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

	Podľa § 15 Trestného zákona, trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ
a) chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo
b) vedel, že svojím konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený.

	Podľa § 13 ods. 1 Obchodného zákonníka, ak je podnikateľ fyzická osoba, koná osobne alebo za neho koná zástupca. Právnická osoba koná štatutárnym orgánom alebo za ňu koná zástupca.

	Podľa § 133 ods. 1 Obchodného zákonníka, štatutárnym orgánom spoločnosti je jeden alebo viac konateľov. Ak je konateľov viac, je oprávnený konať v mene spoločnosti každý z nich samostatne, ak spoločenská zmluva neurčuje inak.

	Podľa § 135a ods. 1 Obchodného zákonníka, konatelia sú povinní vykonávať svoju pôsobnosť s odbornou starostlivosťou a v súlade so záujmami spoločnosti a všetkých jej spoločníkov. Najmä sú povinní zaobstarať si a pri rozhodovaní zohľadniť všetky dostupné informácie týkajúce sa predmetu rozhodnutia, zachovávať mlčanlivosť o dôverných informáciách a skutočnostiach, ktorých prezradenie tretím osobám by mohlo spoločnosti spôsobiť škodu alebo ohroziť jej záujmy alebo záujmy jej spoločníkov, a pri výkone svojej pôsobnosti nesmú uprednostňovať svoje záujmy, záujmy len niektorých spoločníkov alebo záujmy tretích osôb pred záujmami spoločnosti.

	Podľa § 135a ods. 4 Obchodného zákonníka, dohody medzi spoločnosťou a konateľom, ktoré vylučujú alebo obmedzujú zodpovednosť konateľa, sú zakázané; spoločenská zmluva ani stanovy nemôžu obmedziť alebo vylúčiť zodpovednosť konateľa. Spoločnosť sa môže vzdať nárokov na náhradu škody voči konateľom alebo uzatvoriť s nimi dohodu o urovnaní najskôr po troch rokoch od ich vzniku, a to len ak s tým vysloví súhlas valné zhromaždenie a ak proti takémuto rozhodnutiu na valnom zhromaždení nevznesie do zápisnice protest spoločník alebo spoločníci, ktorých vklady dosahujú 10% výšky základného imania.
 
						* * * * * * *

	Vo vzťahu k možnému spáchaniu trestného činu podvodu bolo potrebné skúmať existenciu uvedenia iného do omylu (tzv. podvodné konanie), a to aj po subjektívnej stránke (tzv. podvodný úmysel). 

	Omyl je nezhoda vedomosti alebo predstav človeka so skutočným stavom veci. Páchateľ uvádza niekoho do omylu spravidla aktívnym konaním, keď predstiera existenciu určitých okolností, ktoré sú v rozpore so skutočným stavom veci. Môže tak konať nielen vo vzťahu priamo k poškodenému, ale aj k iným osobám. O prípad využitia niečieho omylu pôjde za situácie, ak páchateľ síce svojím konaním omyl nevyvolal, avšak vedomý si jeho existencie, omyl využije vo svoj prospech. 

	Pri skutkoch, ktoré majú základ v zmluvných vzťahoch, sa skúma predovšetkým existencia podvodného úmyslu v čase uzavretia zmluvy, či už k nemu došlo písomne, ústne alebo konkludentne.

	Ďalej treba uviesť, že uvedenie iného do omylu, resp. využitie omylu iného musí byť v príčinnej súvislosti so vznikom zákonom predpokladaného následku, čiže škody na majetku iného. 

						* * * * * * *

	Hneď na začiatku právneho vyhodnotenia veci treba uviesť, že nemožno vyvodiť akúkoľvek zodpovednosť spoločníka XXXXX XXXXX za skutok, ktorý je predmetom trestného stíhania, hoci z výpovedí zástupcov poškodených spoločností, ako aj častí listinných dôkazov možno vyvodiť, že za vznik daného negatívneho stavu vinia predovšetkým túto osobu. Aj napriek tomu, že po ekonomickej stránke bol skutočne určujúci, v negatívnom slova zmysle, vplyv XXXXX a jeho obchodné praktiky v pozícií vlastníka najväčšieho odberateľa, právne predpisy týkajúce sa obchodných spoločností, ako aj predpisy trestného práva, neumožňujú vytvoriť konštrukciu na základe ktorej by orgány činné v trestnom konaní mohli vyvodiť voči tejto osobe trestnú zodpovednosť.  Tu poukazujem na vyššie citované ustanovenie § 135a ods. 4 Obchodného zákonníka, ktoré zásadným spôsobom posiľuje autonómiu konateľa pri vykonávaní úkonov za spoločnosť s ručením obmedzeným. Práve preto jediná osoba, voči ktorej bolo možné viesť trestné stíhanie, je konateľka XXXXX. 

	Zo zabezpečených dôkazov som vyvodil, že skutkový stav týkajúci sa poškodených spoločností, nie je rovnaký, preto ďalej vyhodnotím oba čiastkové útoky oddelene. 

	Vo vzťahu k spoločnosti XXXXX, s.r.o., XXXXX (v súčasnosti Bratislava), dôkazy priniesli celkom jednoznačne záver, že osoby konajúce za poškodeného neboli v žiadnom omyle, čo sa týka finančnej kondície a platobnej spoľahlivosti spoločnosti XXXXX. Je zrejmé, že v podstate počas celého trvania ich obchodných vzťahov bola platobná disciplína spoločnosti XXXXX zlá, faktúry boli uhrádzané nielen oneskorene, ale aj v neúplnej výške, čiže XXXXX veľmi dobre vedel, s akým partnerom spolupracuje a mohol tomu prispôsobiť svoje konanie. Pokiaľ poškodený ešte potom, čo si osobne vymáhal aspoň čiastočné úhrady svojich faktúr, bol ochotný vykonávať ďalej prepravu, plne preberal riziko, ktoré z toho plynulo. Vykonanými dôkazmi bolo spoľahlivo preukázané, že nedošlo k naplneniu základných znakov skutkovej podstaty akéhokoľvek trestného činu. 

	Čo sa týka  poškodenej spoločnosti XXXXX Sp. z o.o., Balice, niektoré základné rysy sú podobné. Z prehľadov záväzkov na č.l. 165-166 vyšetrovacieho spisu možno vyvodiť, že napr. prvých päť  neuhradených faktúr na sumu 8.750,- € bolo splatných do polovice apríla 2007, no poškodený aj napriek tomu poskytoval spoločnosti XXXXX svoje služby ešte ďalšie dva mesiace (ďalších 71 faktúr), pričom podľa vlastnej výpovede začal XXXXX pociťovať platobnú nedisciplinovanosť ako problém v práve v prvej polovici apríla 2007. Nie je pritom podstatný odkaz svedka na Dohovor CMR, keďže situáciu hneď v začiatku považoval za problematickú. Isté vysvetlenie ponúka postupnosť číslovania jednotlivých faktúr, z ktorej vyplýva, že firma XXXXX bola pre poškodeného významným zákazníkom, a takému bol zrejme ochotný tolerovať aj výrazné problematické správanie, čím však nevyhnutne prevzal na svoje plecia obchodné riziko s tým spojené. Na základe takto zistenej situácie je napríklad otázne aj to, aká časť spôsobenej škody ide na vrub obvinenej a aká časť je výsledkom rizikového rozhodnutia poškodeného, keďže z hľadiska možného uvedenia do omylu v žiadnom prípade nepôjde o celú uplatnenú čiastku, dokonca ani len jej väčšiu časť. 

	Ďalšie podstatné skutočnosti vyšli najavo pri posudzovaní činnosti obvinenej ako konateľky obchodnej spoločnosti vo všeobecnej rovine. Tieto okolnosti ovplyvňujú predovšetkým skúmanie existencie zavinenia (subjektívna stránka trestného činu) v rozsahu citovaných ustanovení § 15 Trestného zákona. V prvom rade treba uviesť, že nešlo o nejakú špekulatívne založenú (schránkovú) spoločnosť, ale predmetom skúmania je reálne fungujúca výrobná firma so značným obratom. Ak berieme ako  obdobie jej reálneho fungovania časový úsek medzi  01. 01. 2006 a 30. 06. 2007, treba uviesť, že ide o obdobie na takúto firmu relatívne krátke, pričom je bežný jav, že výrobné spoločnosti sa potýkajú v úvode svojej existencie s ekonomickými problémami a ich úspešný rozbeh trvá aj niekoľko rokov.  Z tohto pohľadu je doba od polovice novembra 2006, kedy sa obvinená stala konateľkou, po koniec júna 2007, kedy došlo k úplnému úpadku spoločnosti, veľmi krátka doba. Zároveň je dôležité uznať, že obvinená v sledovanom období prejavila serióznu snahu riešiť situáciu v spoločnosti, upozorňovala na jej stav oboch spoločníkov, predkladala návrhy na riešenie a snažila sa docieliť, aby firma buď vykonala opatrenia na nápravu alebo podala dlžnícky návrh na vyhlásenie konkurzu. Počas tohto sa tiež snažila v rámci svojich možností a schopností udržať spoločnosť v chode. Tieto skutočnosti vyplývajú okrem výpovedí obvinenej a svedka Ing. XXXXX aj zo zápisníc z valného zhromaždenia spoločnosti. Na zabezpečenie chodu spoločnosti, aby táto mala aspoň nejakú nádej na sanáciu, bolo potrebné  udržať pri živote výrobu, čo v sebe zahŕňalo nutnosť dovozu materiálu a odvozu produkcie. Aj pri skúmaní subjektívnej stránky by bolo potrebné jasne definovať dátum, kedy už XXXXX musela mať vedomosť, že spoločnosť sa nepodarí zachrániť a táto  smeruje výlučne k úpadku. Zo zabezpečených dôkazov možno vyvodiť, že obvinená sa až na valnom zhromaždení dňa 22. 06. 2007 dozvedela, že spoločníci nevložia sľubovaný mimoriadny vklad do spoločnosti vo výške 200.000,- €, pričom ešte predtým, v priebehu apríla 2007 zvýšila cenu ich produktov. Poukazujem aj na skutočnosť, že v čase vyhlásenia konkurzu, mala spoločnosť XXXXX na účtoch v peňažných ústavoch približne 1.000.000,- Sk, ďalej mala pohľadávky voči odberateľom vo výške približne 150.000,- €. Skutočnosť, že tieto prostriedky neboli v konkurznom konaní využité efektívne na uspokojenie  pohľadávok veriteľov, nemožno vyhodnocovať v neprospech obvinenej.
	
	Konštatujem, že z dôkazných prostriedkov, zabezpečených v rámci vyšetrovania, možno spoľahlivo ustáliť, že obvinená nezadávala inkriminované objednávky s vedomím, že nebudú uhradené, ani že bola pre prípad majetkovej újmy dodávateľov s týmto uzrozumená. Práve naopak, XXXXX po subjektívnej stránke robila všetko preto, aby spoločnosť skonsolidovala a jej záväzky uhradené boli,  pričom aj na zistenie beznádejnosti situácie v júni 2006 reagovala bezodkladne a správnym spôsobom, t.j. dlžníckym návrhom na vyhlásenie konkurzu. Za týchto okolností nepovažujem za odôvodnené postaviť obvinenú pred súd, ale naopak vidím dôvod na zastavenie trestného stíhania. 

	Podľa § 215 odsek 1 písmeno b) Trestného poriadku, prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak skutok, pre ktorý sa vedie trestné stíhanie, nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

	Bolo preukázané, že konanie obv. XXXXX nevykazuje znaky trestného činu ani priestupku, preto som jej trestné stíhanie zastavil tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

	Týmto uznesením nie je dotknuté právo poškodených uplatňovať si proti XXXXX alebo inej osobe prípadný nárok na náhradu škody v občianskom súdnom konaní.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Vladimír Martinovič
prokurátor