Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 1 Pv 59/14/1105	Bratislava V, 23.4.2014
EEČ : 2-12-208-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 650/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
vedené na tom skutkovom základe, že od roku 2001 do 28.2.2006 v byte na 6. poschodí na ulici XXXXX, Bratislava, ktorý patrí obvinenému a poškodenej XXXXX, XXXXX ktorá je bývalou manželkou obvineného, poškodenú neustále psychicky týra, fyzicky ju napáda, vyvoláva stres, pocit strachu, poníženia, ohrozuje jej fyzické a psychické zdravie, arogantne a agresívne sa správa, a to predovšetkým tým, že sa jej vyhráža zabitím, ekonomickým zničením, oplzlo jej nadáva, napáda a bije ju rukami po celom tele, uzatvára plyn, vypína elektrinu v byte, v nočných hodinách ju budí krikom, viackrát ju zbil, raz ju napadol v kuchyni s nožom a poranil ju na nohe,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ v Bratislave V, ÚJKP, uznesením ČVS: ORP-198/2006ŠV zo dňa 28.2.2006 podľa § 199 ods.1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona na skutkovom základe uvedenom vo výroku tohto uznesenia a súčasne pre uvedený skutok podľa § 206 ods.1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie vyššie uvedenému obvinenému. Dňa 22.3.2006 vyšetrovateľ uznesením podľa § 174 ods. 1 Trestného poriadku per analogiam s poukazom na § 180 Trestného poriadku upresnil právnu kvalifikáciu skutku v tom zmysle, že ide o zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona.  

 Dňa 14.3.2014 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre spisový materiál za účelom previerky.
	
Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Preskúmaním spisu som zistil, že v danej veci je odôvodnený postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku. 

Podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona zločin týrania blízkej osoby a zverenej osoby spácha ten, kto týra blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie bitím, kopaním, údermi, spôsobením rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie alebo obmedzuje jej bezpečnosť, a to závažnejším spôsobom konania - po dlhší čas.

Preskúmaním spisového materiálu som ďalej zistil, že skutok, pre ktorý je vedené trestné stíhanie, nenapĺňa všetky znaky skutkovej podstaty zločinu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona, a to najmä obligatórne znaky objektívnej stránky skutkovej podstaty daného trestného činu spočívajúcu v spôsobenom následku trestného činu, čím nemožno v konaní obvineného vidieť páchanie trestného činu. Spis neobsahuje zákonne relevantné dôkazy, na základe ktorých by bolo možné pre stíhaný skutok podať obžalobu na obvineného. 

Obvinený pri výsluchu dňa 6.4.2006 skutok popiera, poškodená ho chce  dostať z bytu a zamedziť jeho styku so synom XXXXX, priznáva hádky a obojstranné fyzické útoky, poškodená sa nestarala riadne o domácnosť a neprispievala na byt, bila sa s deťmi, má mať frajera. Byt zachránil, nakoľko v súvislosti s jeho užívaním vznikli podlžnosti, tieto vyplatil. Poškodená si neplnila povinnosti nájomcu bytu. V roku 1998 podal návrh na rozvod, nakoľko mu poškodená a najstarší syn odcudzovali peniaze a náradie potrebné na výkon povolania.  Kvôli tomu vznikali hádky. 
 
Dňa 25.7.2012 bol obvinený vypočutý opätovne, uviedol, že sa plne pridržiava svojej výpovede z 6.4.2006, odmieta konfrontáciu s poškodenou.       

Svedkyňa - poškodená bola vypočutá dňa 28.2.2006 nekontradiktórnym neprocesným spôsobom. Následne bola svedkyňa-poškodená dňa 6.4.2006 vypočutá opätovne, uviedla, že obvinený ju  dňa 9.3.2006 nechcel pustiť do bytu a zakazuje jej používať zariadenie bytu. Znemožňuje jej styk so synom XXXXX nakoľko ho 27.2.2006 večer zamkol pred ňou v spálni. Ďalej ju obvinený nahráva a púšťa nahrávku dookola, vyhráža sa jej, že ju dá zabiť mafiou. Na otázku, aké oplzlosti obvinený nahráva, uvádza, že ide o jej oplzlosti na adresu obvineného a raz aj na adresu syna XXXXX, vtedy mu ona povedala, že vyzerá ako rakovina, keď sa dal ostrihať dohola. Bola vtedy vrcholne rozčúlená. Takéto stavy nemáva často, len vtedy, keď jej chce obvinený urobiť niečo napriek, nejako jej ublížiť. V byte býva so synom, priateľa nemá. Nevie, prečo ju pani  XXXXX označuje za agresora z dvojice s obvineným, resp. za iniciátora hádok. Minulý rok sa jej pani XXXXX ospravedlnila, že jej spôsobila problémy. Pri výsluchu dňa 29.6.2006 svedkyňa-poškodená dopĺňa, že obvinený do nej z celej sily hodil šľapku ako išla z obývačky do detskej izby, na lýtku mala potom modrinu, u lekára nebola. Pri výsluchu dňa 7.11.2012 svedkyňa-poškodená uvádza, že trvá na pôvodných výpovediach, uvádza, že konanie obvineného trvalo až do roku 2006, kedy sa musela z bytu odsťahovať kvôli útokom, ktoré boli neznesiteľné. Toto je spôsobilo osobné komplikácie v súkromnom a pracovnom živote, ako aj v susedských vzťahoch. Obvinený jej robil neskutočné problémy všade, kade chodil, rozbil celú rodinu, najviac si to odniesli deti.     

Svedkyňa XXXXX, suseda obvineného a poškodenej, dňa 16.10.2006 uviedla, že s obvineným a poškodenou sa nebavila, lebo boli arogantní, keď ich deti boli hlučné, odbili ju s tým, že si platia nájomné. Asi pred dvoma rokmi si to vysvetlili, odvtedy sa zdravia, ale nič bližšie o nich nevie. Pri hádkach počula kričať oboch, teraz už ale rok hádky neboli, predtým to bolo každý deň. Plač nepočula, svedkom útoku nebola. 

Svedkyňa XXXXX, suseda obvineného a poškodenej, dňa 28.3.2008 uviedla, že cez steny nie je dobre počuť, k veci sa vyjadriť nevie.

Svedkyňa XXXXX XXXXX, dcéra obvineného, dňa 15.11.2006 odmietla vypovedať. 

Svedok XXXXX, syn obvineného a poškodenej, dňa 17.1.2007 uviedol, že od roku 1999 býva u starej mamy, lebo otec ho kopol do hlavy, bol za to aj odsúdený. Čo si pamätá, bil ho od mala, ale najmä poškodenú. Keď poškodená bola tehotná, bil ju obvinený tak, že jej zlomil stavec. Keď mal svedok asi 12-13 rokov, obvinený poškodenú pichol nožom, keď ju bránil, dostal aj on. Keď volá s poškodenou a bratom, počuje nadávky a vie, že bije brata a poškodenú. Na poškodenej videl aj modriny, obvinený ju napadol mnohokrát. Vie, že obvinený poškodenej vypína vodu a elektrinu.  

Svedok XXXXX dňa 4.1.2007 vypovedal, že poškodenú pozná od 3.10.2005, pozná aj všetky jej tri deti, Poškodená mu hovorila, že obvinený ju v minulosti bil, ale tieto útoky v polovici roka 2005 prestali. Dňa 14.2.2006 poškodenú pozval na večeru pri príležitosti Sv. Valentína, prišla s meškaním a v plátených topánkach v snehu, povedala, že ju obvinený zbil nahú vo vani a rozrezal jej topánky, pre toto podala trestné oznámenie. Asi pred 4 mesiacmi napadol obvinený poškodenú znova, kopol ju do stehna, videl modrinu. Mesiac nato ju udrel do ramena. Neskôr jej bránil vyjsť z kuchyne a dlaňou jej naznačoval úder do čela. Dosvedčuje, že obvinený je hysterický a emotívny typ, ktorý  neustále doma večer kričí. Byt XXXXX je zdemolovaný, na dverách sú rozbité sklá, lampy, poškodené sú aj nábytkové diely, odmontované vodovodné kohútiky, aby poškodená nemohla vodu používať. Poškodená nemôže používať mrazničku a chladničku. Nakoľko útoky obvineného naberajú na početnosti, priemerne  raz týždenne prespáva v ich byte, aby obvinený mal pocit kontroly. V jeho prítomnosti si obvinený nedovolí poškodenú napadnúť, ale útočí slovne a používa narážky, vulgárne nadávať si nedovolí. 

Svedok XXXXX, syn obvineného a poškodenej, dňa 29.4.2008 pred výsluchom nebol riadne poučený, preto na jeho výpoveď nemožno prihliadať. 

Svedok XXXXX dňa 5.11.2008 vypovedal, že s obvineným sa pozná cez 30 rokov, boli kolegovia, sú priatelia, aj sa navštevovali. Poškodená bola športovkyňa, na začiatku bolo všetko v poriadku, no potom sa venovala viac športu ako domácnosti. O rodinu a byt sa staral obvinený, varil, nakupoval, chodil s deťmi k lekárovi, staral sa o byt. Keď mali dve deti, začalo sa to v manželstve kaziť potom, ako sa narodilo tretie dieťa. Poškodená začala aj študovať, v čom jej obvinený pomáhal. Keď bol u nich doma, obvinený poškodenej vyčítal, že by mu mala viac pomáhať s deťmi a domácnosťou, pričom začala na neho kričať, chcela byť slobodnejšia. Po rozvode videl ich rozbitý byt, urobila to poškodená s najstarším synom, poškodená tohto syna navádzala, aby obvinenému kradol peniaze, vylamovali mu zamknutú izbu. Poškodená po rozvode nijako na byt neprispievala. Bol svedkom toho, ako poškodená na obvineného revala, týrala ho psychicky, neupratovala po sebe, videl u nich hnilé veci. Najmladší syn na obvinenom veľmi lipne, pýtal sa obvineného, čo sa to deje, keď bola v izbe s novým frajerom a počul vzdychy. Obvinený sa mu sťažoval, že mu je poškodená dlžná peniaze, že skoro prišli o byt. Obvinený sa mu keď sa stretnú sťažuje, že mu poškodená robí zle.   

Zo znaleckého posudku znalca z odboru psychológie vypracovaného pod č. 02/2008  PhDr. Evou Smikovou, PhD., okrem iného vyplýva, že u obvineného dominuje uzavretý, rezervovaný typ osobnosti, neschopnosť funkčného a úspešného sebapresadenia, ktoré sa v rodinnom spolužití prejavuje najmä presadzovaním konvenčných postojov, negativizmom a opozične požadovanými nárokmi. Zväčša volí formy, ktoré v stresovej situácii môžu byť aktuálne spojené so silnou agresiou. Vzhľadom na to, že vo väčšine matrimoniálnych situácií, v ktorých bol dôvod na zvýšenú pohotovosť k agresívnym reakciám, tieto dokázal spracovať na racionálnej úrovni, nemožno zo psychologického hľadiska jednoznačne uvažovať, že bude vo svojom konaní voči poškodenej pokračovať. Svoje impulzy dokáže v bežných sociálnych situáciách kontrolovať. Súčasnú úroveň socializácie hodnotí ako relatívne uspokojivú aj s poukazom na to, že pripúšťa svoj diel viny na manželských nezhodách.  

Zo znaleckého posudku znalca z odboru psychológie vypracovaného pod č. 03/2008  PhDr. Evou Smikovou, PhD., okrem iného vyplýva, že v osobnostnej štruktúre poškodenej je prítomná dominancia, citová zrelosť, príležitostná nestálosť, slabšie dodržiavanie konvenčných noriem, riadenie sa svojimi zásadami, povrchné dodržiavanie niektorých sociálnych pravidiel a poriadku. Neboli u nej zistené znaky neurotickej dekompenzácie. Schopnosť vnímať jednotlivé okolnosti a tieto reprodukovať nie je narušená. Jej výpoveď pred vyšetrovateľom možno považovať  za hodnovernú. Dlhodobé prežívanie stresovej rodinnej atmosféry, hádky, vulgárne nadávanie si navzájom, fyzická agresia obvineného voči nej a deťom, psychická agresia spôsobili jej duševné vysilenie, ktoré riešila únikom do športových aktivít. Tieto následky však znalkyňa nehodnotí ako trvalé. V čase, keď vrcholili manželské nezhody a k psychickým konfliktom sa pridávalo fyzické násilie zo strany obvineného, mohla poškodená v danom momente pociťovať ako ťažké príkorie. V čase spracovania posudku bol stav poškodenej stabilizovaný, je odsťahovaná, s obvineným sa striedavou výchovou stará o syna Mária, obvinený je nespôsobuje žiadne utrpenie. Vzhľadom k tomu, že znalkyňa dňa 9.8.2012 uviedla, že znalecký posudok s prihliadnutím na časový odstup nevie doplniť, bola do konania pribratá znalkyňa  PhDr. Vlasta Kurucová. 

Zo znaleckého posudku znalca z odboru psychológie vypracovaného pod č. 02/2008  PhDr. Vlastou Kurucovou, PhD., okrem iného vyplýva, že u obvineného v sociálnom kontakte patrí síce agresivita ku osobnostnej výbave, ale je dostatočne vyvážená polárnymi faktormi. Obvinený je vcelku sociabilný, ale vzhľadom na vlastnú nekompromisnosť sú časté konfliktové medziľudské vzťahy, čo v konečnom dôsledku zvyšuje vzťahovačnosť a hostilitu s agresívnym podtónom a môže tak viesť k maladaptívnym prejavom. U obvineného neboli zistené príznaky duševnej choroby ani dominantná črta agresivity. Pri vylúčení interakčných konfliktov s poškodenou obvinený nebude mať tendenciu pokračovať vo svojom konaní.

Poškodená dňa 20.2.2014 odmietla vypovedať a z rovnakého dôvodu sa aj zúčastniť znaleckého skúmania u znalkyne PhDr. Vlasty Kurucovej, PhD., v dôsledku čoho nie je možné ustáliť, či došlo k následku trestného činu, a to prítomnosti syndrómu týranej ženy u poškodenej. 

Pre naplnenie znakov objektívnej stránky skutkovej podstaty stíhaného trestného činu sa vyžaduje, aby páchateľ v príčinnej súvislosti so svojím protiprávnym správaním spôsobil fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie u poškodenej osoby, pričom nie každé, i dlhotrvajúce kopanie, bitie či psychický stres musí automaticky viesť k vyvodeniu trestnoprávnej zodpovednosti za spáchanie trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby, ak nedošlo k predpokladanému následku -  spôsobeniu fyzického utrpenia alebo psychického utrpenia, prejavujúceho sa u poškodenej osoby syndrómom týranej osoby. Teda v prípade, že páchateľ svojím činom nespôsobil daný následok, nemožno hovoriť o spáchaní trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby.
 
Ako vyplýva z preukázaného stavu spáchaného skutku, konaním obvineného nebolo u poškodenej  preukázané také  psychické utrpenie, ktoré možno subsumovať pod trestnoprávnu zodpovednosť spočívajúcu v spáchaní trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona Trestného zákona.

Vzhľadom k vyššie uvedenému je potrebné zhrnúť, že konaním obvineného nebolo preukázané naplnenie formálnych znakov predpokladaných skutkovou podstatou trestného činu týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 208 ods. 1 písm. a), ods. 2  písm. d) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona, a teda v tejto veci nejde o trestný čin.

Súčasne som dospel k záveru, že vyššie uvedené konanie obvineného nevykazuje ani zákonné znaky inej skutkovej podstaty trestného činu. 

Podľa § 49 ods. 1, písm. d) zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov sa priestupku proti občianskemu spolunažívaniu dopustí ten, kto  úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

Podľa § 20  zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky; nemožno ho tiež prejednať, prípadne uloženú sankciu alebo jej zvyšok vykonať, ak sa na priestupok vzťahuje amnestia.

Na základe  zdokumentovaných skutočností je nutné uviesť, že v danej veci konanie obvineného napĺňa znaky skutkovej podstaty  priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 ods. 1 písm. d) zákona č. 372/1990 Zb.  o priestupkoch  v znení neskorších predpisov. Avšak vzhľadom k tomu, že vec bola prokurátorovi vyšetrovateľom predložená po uplynutí 2-ročnej premlčacej doby od spáchania priestupku, nie je možné vec postúpiť na ďalšie konanie v zmysle zákona o priestupkoch.

Vzhľadom na uvedené bolo potrebné rozhodnúť tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Peter Krajčovič
prokurátor