Okresná prokuratúra Brezno 
Boženy Němcovej 3, 977 31 Brezno 	

Sp. zn. : 1 Pv 138/14/6603	Brezno, 14.5.2014
EEČ : 2-46-55-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Výtržníctvo podľa § 364 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Brezno
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy.

Dňa 09.03.2014 v čase približne medzi 12.00 až 13.00 hod. v reštaurácii na železničnej stanici v obci XXXXX, po predchádzajúcej slovnej hádke fyzicky napadol XXXXX, nar. XXXXX, a to tak, že ho  zo zadu udrel päsťou do pravého ucha, v dôsledku čoho XXXXX spadol na zem, pričom sa udrel v čelnej oblasti hlavy,  čím spôsobil poškodenému XXXXX, nar. XXXXX ľahké zranenia, a to pohmoždenie čelovej oblasti hlavy, ktoré si vyžiadolo objektívnu dobu liečenia v trvaní približne 5 dní a zároveň obvinený pri útoku zlomil poškodenému aj zubnú protézu, čím mu spôsobil škodu vo výške 25 eur. 

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník PZ uznesením sp. zn. XXXXX zo dňa 26.03.2014 podľa § 199 ods. 1 Tr. por. začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie XXXXX pre skutok kvalifikovaný ako prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a) Tr. zák., ktorý sa mal stať na tom skutkovom základe, ako je uvedený vo výrokovej časti predmetného uznesenia. 

Obvinený XXXXX vo svojej výpovedi dňa 10.04.2014 k veci uviedol, že v predmetný deň v dopoludňajších hodinách bol v krčme na železničnej stanici v Podbrezovej, kde sedel pri stole s jeho kamarátom XXXXX, pričom stihli vypiť asi jedno pivo, keď do objektu krčmy vošiel aj jeho strýko XXXXX, ktorý si k nim prisadol a taktiež si objednal si pivo. Ako obvinený ďalej uviedol, všetci traja spoločne debatovali až prišla reč na financie, pričom v tejto súvislosti sa jeho strýka XXXXX opýtal, že či ide zase pýtať peniaze k jeho starej mame. XXXXX mu na uvedenú otázku odpovedal, aby sa do toho nestaral, čo však obvineného neodradilo a opakovane prizvukoval XXXXX, aby prestal žobrať od jeho starej mami peniaze. Obvinený pripustil, že po tejto debate došlo medzi ním a jeho strýkom XXXXX k hádke, počas ktorej svojmu strýkovi povedal nech vypadne z krčmy preč, načo jeho strýko reagoval smiechom a uštipačnou poznámkou. Ako obvinený ďalej sám pripustil, takéto správanie strýka ho vytočilo, a keď už bol XXXXX pri vchodových dverách, tak ho v zlosti zo zadu udrel dlaňou pravej ruky, a to do oblasti tváre niekde pri uchu. V dôsledku jeho útoku XXXXX spadol na zem pri dverách, avšak potom sa aj s jeho pomocou postavil a vybral sa smerom na Kolkáreň. Ako obvinený ďalej uviedol, po tomto incidente sa vrátil späť do krčmy, kde si dal ešte jedno pivo a potom tiež odišiel domov. V závere svojej výpovede však pripustil, že ako dvíhal strýka zo zeme mohol ho omylom aj kopnúť, ale tiež sa jeho strýko mohol udrieť aj o pult, pričom zároveň uviedol, že on nemal vedomosť, že jeho strýko nosil zubnú protézu. Zároveň však obvinený uviedol, že so strýkom sa už pomerili, pričom sa mu aj ospravedlnil a rovnako tak sa dohodli, že mu zaplatí novú zubnú protézu. 

Svedok poškodený XXXXX vo svojej výpovedi zo dňa 28.04.2014 k veci uviedol, že predmetný deň v čase približne medzi 12.00 až 13.00 hod. prišiel do pohostinstva na železničnej stanici v Podbrezovej, kde sa v tom čase nachádzal aj jeho synovec XXXXX, ktorý sedel pri stole s jeho kamarátom. Ako poškodený ďalej uviedol následne si teda prisadol k ich stolu a objednal si pivo, pričom sa začali spolu debatovať o rôznych témach, avšak keď prišla reč na problémy v rodine, jeho synovec stratil nervy a pri jeho odchode z pohostinstva ho zo zadu fyzicky napadol a to tak, že ho udrel zo zadu do pravého ucha, avšak či to bolo päsťou alebo dlaňou sa poškodený vyjadriť nevedel. Po tomto údere poškodený spadol na zem, kde od svojho synovca utržil niekoľko kopancov do oblasti tváre dôsledku čoho došlo k zlomenine zubnej protézy. V tejto súvislosti poškodený uviedol, že hoci si kryl rukami hlavu, proti všetkým kopancom sa však neubránil a poškodením zubnej protézy mu vznikla škoda vo výške 25 €. Záverom svojej výpovede však poškodený uviedol, že s odstupom času sa s jeho synovcom XXXXX pomerili, obvinený sa mu aj ospravedlnil a spoločne si vysvetlili celú situáciu. Zároveň poškodený uviedol, že obvinený mu nahradil vzniknutú škodu, a preto ani nežiada aby bol obvinený za predmetný skutok aj naďalej trestne stíhaný. 

XXXXX XXXXX vo svojej výpovedi 10.04.2014 uviedla, že v predmetnej reštaurácii v XXXXX pracuje ako čašníčka, pričom aj v predmetný deň mala smenu, avšak v čase kedy sa mal predmetný incident odohrať sa nachádzala prevažne v sklade, pretože preberala tovar. Svedkyňa k veci uviedla len toľko, že z priestorov prevádzky počula slovnú hádku, avšak nevie presne čo sa stalo, nakoľko tam nebola osobne prítomná a rovnako tak uviedla, že účastníkov tej hádky ani nepoznala. Záverom svojej výpovede svedkyňa uviedla, že v čase keď sa zo skladu vrátila do prevádzky, už sa v miestnosti nič nedialo, a tak k veci už nemá čo uviesť. 

Svedok XXXXX ako jediný očitý svedok vo svojej výpovedi zo dňa 10.04.2014 k veci uviedol, že v predmetný deň okolo obeda sa spolu so svojím kamarátom XXXXX nachádzali v krčme na železničnej stanici v Podbrezovej, kde sedeli pri stole a pili pivo. Ako svedok ďalej uviedol, do krčmy prišiel aj XXXXX, ktorý si k nim prisadol a spoločne s XXXXX sa začali debatovať najskôr o robote, no neskôr prešla debata na financie, pričom svedok už z minulých skúsenosti vedel, že kvôli financiám sa obaja pohádali už niekoľko krát. Následne sa obvinený spolu s poškodeným začali hádať o tom, že XXXXX chodí pýtať peniaze od jeho mami, teda od starej mami obvineného. Ako ďalej svedok uviedol, keďže svedkom obdobných hádok bol už niekoľko krát prestal ich vnímať a začal si čítať noviny, pričom po chvíli zaregistroval, že po hádke sa obaja postavili a spolu išli smerom k pultu, no bližšie si ich nevšímal a bol k nim otočený chrbtom, a preto ďalej nevidel, čo sa medzi obvineným a poškodeným odohralo. Svedok však uviedol, že následne počul zvuk facky, ktorej predchádzali výzvy obvineného, aby poškodený vypadol z krčmy. Záverom svojej výpovede svedok uviedol, že XXXXX následne z krčmy odišiel a XXXXX sa ešte na chvíľu vrátil ku stolu, a potom ako dopil pivo, z krčmy odišiel preč. 

	Podľa § 10 ods. 2 Tr. zák. nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná. 

	Na rozdiel od kritérií, ktoré boli určujúce pre vymedzenie stupňa spoločenskej nebezpečnosti podľa predchádzajúceho Trestného zákona, kritériá, pomocou ktorých sa určuje závažnosť prečinov, sa netýkajú všetkých štyroch znakov skutkovej podstaty trestného činu. Tieto kritériá sa netýkajú subjektu trestného činu, čím sa zvýrazňuje rovnosť všetkých pred zákonom, pričom niektoré okolnosti týkajúce sa osoby sú vyjadrené v priťažujúcich a poľahčujúcich okolnostiach (pozri § 36, 37). 
	Takisto objekt trestného činu daný priamo zákonom je v podstate rovnaký pre všetky konkrétne prečiny v jednotlivých skutkových podstatách, a preto netreba osobitne hodnotiť ani toto kritérium. 
	Na druhej strane kritériá týkajúce sa konania a následku, t.j. objektívna stránka, a miery zavinenia, príp. pohnútky, t.j. subjektívna stránka, sú také rôzne a premenlivé, že pomocou nich možno v konkrétnom prípade dostatočne rozlíšiť stupeň závažnosti spáchaného prečinu, resp. činu vykazujúceho znaky prečinu. 
	Spôsob vykonania činu zahŕňa druh a povahu konania, ako aj použité prostriedky. 
	Pod pojmom následok sa tu nemá na mysli len primárny následok v podobe porušenia alebo ohrozenia chráneného záujmu, ale aj ohrozenie a porušenie ďalších náhodných vedľajších objektov. Pokiaľ však pri trestnom čine, ktorý je v základnej skutkovej podstate prečinom, spôsobený následok odôvodňuje použitie kvalifikovanej skutkovej podstaty, ktorá zakladá znaky zločinu, hodnotenie závažnosti z hľadiska právnej kvalifikácie neprichádza do úvahy, pretože zločin je prísne formálna kategória. Pokiaľ je následkom ohrozenie chráneného záujmu, význam má nielen veľkosť hroziacej škody, ale aj stupeň pravdepodobnosti, že škoda nastane. 
Miera zavinenia môže znamenať najmä vyššiu závažnosť úmyslu oproti nedbanlivosti a tiež priameho úmyslu oproti nepriamemu úmyslu.
	Takisto vopred uvážený úmysel je ťažší než úmysel bezprostredne daný.

	V danom prípade mám zato, že najmä vzhľadom na minimálne následky činu, okolnosti a pohnútku páchateľa, za ktorých bol čin spáchaný, by bola kvalifikácia predmetného konania obvineného ako trestného činu, resp. prečinu  príliš prísna a neprimeraná.
	V súvislosti s okolnosťami, za ktorých bol daný skutok spáchaný, je potrebné poukázať na tú skutočnosť, že páchateľ bol ku svojmu konaniu zo strany svojho strýka vyprovokovaný, resp. konal v určitom afekte, ktorý vznikol ako jeho reakcia na provokáciu zo strany poškodeného XXXXX. Tieto skutočnosti sú celkom zrejmé z výpovedí všetkých zúčastnených osôb, vrátane samotného obvineného, ktorí zhodne potvrdili, že obvinený sa neovládol a konal tak s bezprostredným úmyslom. Naviac aj z výpovede svedka XXXXX, ktorý poznal oboch aktérov hádky vyplýva, že k obdobným výmenám názorov medzi obvineným a poškodeným v spojitosti s financiami a rodinnými príbuznými dochádzalo aj v minulosti, a teda aj poškodený mohol predpokladať a predvídať určitú negatívnu reakciu obvineného na túto tému, a to najmä v prípade, ak XXXXX prejavoval svoj názor posmešným a provokatívnym spôsobom, tak ako to vyplýva z výpovede svedka XXXXX. Uvedené skutočnosti síce nie sú ospravedlnením fyzického útoku zo strany obvineného, no možno ich však považovať za určité "poľahčujúce okolnosti", a to aj vzhľadom k tej skutočnosti, že obvinenému prekážal najmä fakt, že jeho strýko XXXXX neustále pýta finančnú hotovosť od jeho matky, teda od starej matky XXXXX, čomu sa snažil obvinený aj v minulosti zabrániť. Aj keď možno nadsadene, ale v danom prípade je možné konštatovať, že primárna pohnútka páchateľa vyplývala z jeho v tomto prípade morálneho postoja a z potreby chrániť svoju starú matku, pred prípadným využívaním zo strany svojho syna. 
	Čo sa týka samotných následkov konania obvineného, je potrebné poukázať na skutočnosť, že samotné zranenie poškodeného, ktoré pri útoku utrpel, možno vyhodnotiť ako nepatrné, resp. ako veľmi ľahké povrchové zranenie, ktoré sa mohlo prejavovať bolesťou len bezprostredne po jeho vzniku, a ktoré si vyžadovalo maximálne jednorázovú a miestnu liečbu. Aj zo záverov znaleckého posudku možno usúdiť, že išlo o zranenie veľmi nepatrné, keď znalec celkovo uvedené zranenie bodovo ohodnotil len na 10 bodov, pričom v závere skonštatoval, že uvedené zranenie, si nevyžiadalo ani prípadnú práceneschopnosť. V súvislosti s obmedzením v obvyklom spôsobe života znalec skonštatoval, že toto povrchové zranenie mohlo poškodeného obmedzovať maximálne po dobu piatich dní, kým sa nevstrebal opuch a vzniknutá podliatina, inak toto zranenie poškodeného v bežnom spôsobe života neobmedzovalo. V súvislosti so zlomením zubnej protézy znalec konštatoval, že sa jedná prevažne o estetickú vadu a v bežnom živote poškodeného výraznejšie neobmedzovala. Za najzávažnejší následok konania obvineného tak možno považovať azda obmedzenie poškodeného spojené s nie úplne funkčnou zubnou protézou, aj v tomto smere je však nutné poukázať na skutočnosť, že obvinený škodlivý následok svojho konania v krátkom čase po čine napravil tým, že poškodenému uhradil vzniknutú škodu. 

	Ani skutočnosť, že obvinený už bol za obdobný prečin výtržníctva právoplatne odsúdený, a to v relatívne nedávnej dobe pred spáchaním skutku, som pri posudzovaní jeho konania nebral do úvahy, a to najmä z toho dôvodu, že kritéria pre posudzovanie závažnosti konania sa primárne netýkajú subjektu trestného činu, teda páchateľa, ale výlučne jeho konania, čím sa zvýrazňuje rovnosť všetkých pred zákonom. 
	Pri posudzovaní závažnosti konania obvineného som vychádzal výlučne zo skutkového stavu, ktorý možno na základe vykonaných dôkazov s istotou ustáliť a preukázať, a teda nie zo skutkového stavu, ktorý je z časti v rovine hypotéz povereného príslušníka. V tomto smere mám predovšetkým na mysli tú skutočnosť, že tvrdenie  povereného príslušníka o tom, že obvinený mal poškodeného kopať na zemi do hlavy asi päť alebo šesť krát považujem za napokon nepreukázané a relevantnými dôkazmi nepodložené. Takéto tvrdenie nie je zrejmé ani len z výpovede poškodeného po začatí trestného stíhania a vznesení obvinenia, keď XXXXX vo svojej výpovedi uviedol len toľko, že na zemi utržil ešte niekoľko kopancov do oblasti tváre, teda bližší  počet kopancov ani nešpecifikoval. Naviac samotné tvrdenie poškodeného o tom, že ho mal obvinený opakovane kopať do oblasti tváre, však považujem za sporné, resp. za napokon nepreukázané a naviac za nepravdepodobné. Malá dôveryhodnosť výpovede poškodeného o tom, že ho mal jeho synovec kopať opakovane do oblasti hlavy, je daná najmä rozpormi takéhoto tvrdenia so závermi znaleckého posudku. Znalec konštatoval, že poškodený utrpel len veľmi ľahké povrchové poranenie hlavy, ku ktorým došlo potom, ako bol inzultovaný inou osobu, a to tak, že útočník ho s najväčšou pravdepodobnosťou udrel rukou do oblasti tváre, kedy mu tento úder s najväčšou pravdepodobnosťou spôsobil poškodenie hornej zubnej protézy a následne po tomto údere s najväčšou pravdepodobnosťou poškodený spadol smerom dopredu, kde mohol naraziť čelom do pevnej plochej prekážky, napr. steny či podlahy, a tento pád a náraz mu spôsobil povrchové pohmoždenie čela. Znalec teda nekonštatoval, že by poškodený utrpel zranenia, ktorých charakter a možný mechanizmus vzniku by nasvedčovali tomu, že bol opakovane kopaný do oblasti tváre. Je len veľmi málo pravdepodobné, že v prípade, ak by obvinený skutočne opakovane kopal poškodeného do oblasti tváre, neutrpel by poškodený, ktorý je naviac osobou vyššieho veku vážnejšie zranenia, resp. minimálne také povrchové poranenia tváre, ktoré by takémuto konaniu obvineného nasvedčovali. Znalec však u poškodeného žiadne poranenia tohto druhu, a to čo i len povrchového charakteru, ktoré by nasvedčovali tomu, že boli spôsobené kopnutím do oblasti tváre, nezistil a nekonštatoval. 
	Je pritom zrejmé, že orgány v trestnom konaní môžu pri svojich rozhodnutiach vychádzať len zo spoľahlivo zisteného skutkového stavu, ktorý nesmie presahovať zistenia vyplývajúce zo zabezpečených relevantných dôkazov. Skutkové zistenia v žiadnom prípade nemožno rozširovať o hypotézy policajta, či o ničím nepodložené tvrdenia účastníkov trestného konania, ktoré sú naviac v rozpore napr. so závermi znalca.

	Rovnako tak poukazujem na skutočnosť, že pri mojom rozhodovaní zohrala dôležitú úlohu aj tá skutočnosť, že poškodený sám opakovane žiadal o to, aby obvinený už nebol naďalej trestne stíhaný, nakoľko si celú vec vzájomne vysvetlili, pričom sa mu obvinení za jeho konanie ospravedlnil, a zároveň mu uhradil škodu, ktorá mu vznikla poškodením protézy. Je pritom zrejmé, že pokiaľ poškodený takéto vyhlásenie urobí vo veľmi krátkej dobe po spáchaní skutku, táto skutočnosť poukazuje na relatívne zanedbateľný následok konania obvineného z pohľadu vnímania poškodeného. Následok konania je pritom potrebné posudzovať nielen z pohľadu čisto materiálneho, ale aj z pohľadu jeho vnímania zo strany dotknutých osôb, teda v danom prípade poškodeného. V danom prípade je pritom dôležité poukázať na skutočnosť, že  takýto postoj poškodeného vyplýva najmä z následného ústretového konania obvineného, teda nielen zo skutočnosti, že sú rodinnými príbuznými. 

	Podľa § 214 ods. 1 Tr. por. prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom, alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

	Z vyššie uvedených skutočností teda vyplýva odôvodnený záver, že závažnosť konania obvineného, možno vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa považovať za nepatrnú. Na druhej strane preukázané konanie obvineného môže napĺňať znaky priestuku proti občianskemu spolunažívaniu podľa 49 ods. 1 písm .d) zák. č. 372/1990 Zb. o priestupkoch.

	Podľa § 49  ods. 1 písm .d) zák. č. 372/1990 Zb. sa priestupku proti občianskemu spolunažívaniu dopustí ten, kto  úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.

	Z preukázateľne zisteného konania obvineného tak bezpochyby vyplýva dôvodné podzrenie zo spáchania  priestupku a preto som rozhodol tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia a skutok som postúpil príslušnému orgánu na prejednanie priestupku.   

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Juraj Kaniansky
prokurátor