Okresná prokuratúra Bratislava V 
Prokofievova 4, 851 01 Bratislava 5 	

Sp. zn. : 4 Pv 37/14/1105	Bratislava V, 27.3.2014
EEČ : 2-12-159-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Porušovanie domovej slobody podľa § 194 odsek 1, odsek 2 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 692/2006 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava V
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Obvinený XXXXX dňa XXXXX asi o XXXXX hod. na XXXXX, XXXXX neoprávnene vnikol do bytu na druhom poschodí, ktorého vlastníkom je XXXXX, nar. XXXXX v ktorom  sa v tom čase nachádzala dcéra majiteľky bytu a bývalá priateľka obvineného, poškodená XXXXX, nar. XXXXX tým spôsobom, že cca. 15 minút zvonil na dvere hore uvedeného bytu a cez zatvorené dvere hovoril poškodenej, že sa chce s ňou porozprávať, pričom ona otvorila dvere a povedala mu, aby odišiel preč a tiež, že sa s ním nemá o čom baviť, načo on vložil nohu medzi dvere, so slovami, že si ide zobrať notebook, túto násilím odsotil a vstúpil do bytu kde potom vošiel do obývačky, pričom neuposlúchol výzvu poškodenej aby opustil byt, načo ona vybehla z bytu von, tento uzamkla a mobilným telefónom, požičaným od suseda, privolala policajnú hliadku,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ PZ, Okresného riaditeľstva PZ Bratislava V, odboru kriminálnej polície uznesením zo dňa 02.05.2012 v konaní vedenom pod sp. zn. ORP-758/1-OVK-B5-2007 podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin porušovania domovej slobody podľa § 194 ods. 1 písm. a), ods. 2 písm. a) Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. d) Trestného zákona na tom skutkovom základe, ako je uvedené vo výrokovej časti daného uznesenia.

	Dňa 28.02.2014 predložil vyšetrovateľ PZ tunajšej prokuratúre spisový materiál spolu s návrhom na zastavenie trestného stíhania obvineného XXXXX podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.
 
Preskúmaním celého spisového materiálu som zistil, že jeho návrh je opodstatnený a trestné stíhanie, vedené proti obvinenému XXXXX, je potrebné zastaviť v zmysle § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.

Podľa § 194 ods. 1 Trestného zákona prečinu porušovania domovej slobody sa dopustí ten, kto neoprávnene vnikne do obydlia iného alebo tam neoprávnene zotrvá.

Podľa § 194 ods. 2 Trestného zákona odňatím slobody na  jeden rok až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1
 a)  závažnejším spôsobom konania.

Podľa § 20 Trestného zákona ak bol trestný čin spáchaný spoločným konaním dvoch alebo viacerých páchateľov (spolupáchatelia), zodpovedá každý z nich, ako keby trestný čin spáchal sám.

Podľa § 10 ods. 2 Trestného zákona nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podľa § 215 ods.1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.
 
Podľa § 215 ods. 6 obvinený a poškodený môžu proti uzneseniu o zastavení trestného stíhania okrem odseku 1 písm. f) a obvinený aj odseku 3 podať sťažnosť.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Preskúmaním spisového materiálu som zistil, že k danému skutku vyšetrovateľ PZ zabezpečil viacero dôkazov, z ktorých je možné vyvodiť, že skutok uvedený vo výroku tohto uznesenia nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Jedná sa predovšetkým o výpovede obvineného XXXXX, poškodenej XXXXX, konfrontáciu medzi obvineným a poškodenou, svedkov XXXXX, XXXXX a XXXXX, ako aj listinné dôkazy zabezpečené do predmetného spisového materiálu.

Obvinený XXXXX spáchanie skutku počas celého priebehu prípravného konania popieral. Spoločne s poškodenou mal osobný a aj pracovný vzťah, keď ju od 02.06.2003 zamestnával vo svojej firme: XXXXX XXXXX Ich vzťahy boli priateľské až do doby keď odišla z jeho firmy dňa 15.06.2006. Po jej odchode mala neoprávnené požiadavky na neho a z firmy mu zmizlo viacero vecí a medzi nimi aj jeho firemný notebook Acer Travel Mate 803 LMi BT, ktorý predtým používal denne na výkon jeho podnikateľskej činnosti, mal v ňom adresár klientov, obchodných partnerov, elektronickú korešpondenciu a podobne. Tento notebook zakúpil od spoločnosti CSBC, s.r.o. pre účely podnikania, faktúru má účtovnícka firma XXXXX - ESEB, ktorá jeho firme vykonáva účtovníctvo a riadne danú faktúru zaúčtovala do stavu majetku firmy. Poškodenú viackrát následne telefonicky, elektronickou poštou a nakoniec aj doporučeným listom vyzýval, aby mu vrátila predmetný notebook. Obával sa taktiež aby nezneužila jeho údaje, ktoré sa nachádzali v tomto notebooku. Celé to vyvrcholilo týmto skutkom potom, ako sa rozhodol navštíviť matku poškodenej, XXXXX v byte na XXXXX v Bratislave, za účelom aby aj prostredníctvom nej požiadal jej dcéru o vrátenie notebooku, keďže mal cestu do Bratislavy. Keď zazvonil na byte, tak mu otvorila poškodená, ktorá sa ho opýtala čo chce, pričom keď jej uviedol, že chce vrátiť notebook tak ho zavolala dnu s tým, že aby sa nerozprávali na chodbe, načo on vstúpil a ona zavrela za ním dvere. On ju v byte slušne požiadal aby mu vrátila notebook, načo ona začala na neho kričať, že s ním stratila niekoľko rokov života a že chce podiel vo firme. V tom ponad jej rameno videl ako notebook leží na stole asi dva metre za ňou pri dverách obývačky a tak jej povedal, že sa nejde s ňou baviť o firme, ktorú ešte vybudoval jeho nebohý otec a že sa nedá vydierať a chce len späť svoj notebook a ide preč. Urobil krok doprava a vykročil smerom k notebooku, pričom sa jej ani nedotkol. Ako ju obchádzal ona do neho silno strčila, načo stratil rovnováhu a vybehla von z bytu a zamkla za sebou dvere. Skúšal vyjsť von, avšak dvere boli z vonkajšej strany zamknuté a cez priezor vo vchodových dverách videl ako išla ku susedom a ako riešila niečo so susedom a s jeho telefónom. Zrejme volala políciu. Potom mu otvorili, sused povedal, že je policajt a že majú počkať na policajnú hliadku, načo on súhlasil. V čase čakania na políciu bol v byte, pričom poškodená za ním zavrela dvere a cez priezor vo dverách znova videl ako s niekým telefonuje. Keď prišla hliadka tak ho prehľadali a pýtali sa ho čo tam robí on im všetko vysvetlil. Pýtali sa ho či má doklad o kúpe od notebooku, načo povedal nie, keďže ho u seba nemal. Poškodenej sa pýtali či na nej spáchal nejaké násilie, či jej nejako ublížil, alebo či jej niečo vzal, pričom na všetky otázky odpovedala "nie". Taktiež na otázku policajtov či chce podať na obvineného trestné oznámenie, odpovedala nie. Znova zopakoval, že do bytu nevstúpil neoprávnene ale na výzvu poškodenej a v byte zotrval s jej súhlasom. 
V ostatnej výpovedi dňa 12.02.2014 uviedol, že doklad, ktorý poškodená predložila vyšetrovateľovi PZ ako príjmový doklad o tom, že jej obvinený predal predmetný notebook je falošný, keďže ho vidí prvýkrát, pričom na firemné doklady dáva pečiatku firmy a na tomto doklade pečiatka nie je. Písmo na doklade podľa neho pripomína písmo poškodenej. Kebyže notebook jej predá tak by ho vyradil z majetku firmy a predal by ho s riadnym dokladom s rozpisom DPH. Na predmetný doklad chýba faktúra, táto sa nenachádza v účtovníctve, keďže nebola vystavená a taktiež predmetné doklady nie sú zaúčtované v pokladničnej knihe spoločnosti. Taktiež výdavkový doklad je nezmyselný, pretože z účtovného hľadiska sa pri predaji fyzickej osoby nepodnikateľovi nevystavuje. On tieto doklady nepodpisoval a boli zrejme vystavené dodatočne kedy poškodená už nemala prístup k firemnej pečiatke.

Poškodená XXXXX v prípravnom konaní po vznesení obvinenia k veci uviedla, že k veci už vypovedala a na presné detaily si už pre odstup času nepamätá. Na otázku vyšetrovateľa, že kto bol majiteľom notebooku uviedla, že notebook odkúpila od obvineného ešte pred skutkom a už nevie za koľko. Je pravda, že predmetný notebook bol zakúpený spoločnosťou XXXXX. Ona síce nikde nebola uvedená ako spolumajiteľ firmy ale spoločne si zobrali úver. Ešte predtým ako sa rozišli tak notebook od obvineného kúpila a ak nájde doklad o kúpe tak ho doloží do spisu. Na otázku či pozvala ona obvineného do bytu odpovedala, že nie a do bytu vošiel tak, že spodnú bránu mu neotvorila a keď zazvonil pri jej dverách tak povedal, že sa chce rozprávať načo ona mu otvorila dvere a on vpálil do bytu, vyhodil jej z ruky mobil a ona mu hovorila aby odišiel preč. Po príchode polície hneď na mieste nepodala trestné oznámenie, ale ešte v ten deň bola na polícii. Toto tvrdenie poškodenej nie je pravdivé, keďže skutok sa stal 04.05.2007 a poškodená doručila písomné trestné oznámenie na políciu až dňa 07.05.2007.

Pri konfrontácii obvineného s poškodenou obaja zotrvali na svojich výpovediach, pričom poškodená dodala, že potom ako prvýkrát zamkla obvineného v byte a zavolala od susedov políciu, tak spolu so susedom išla otvoriť obvinenému. Ako odomkla byt a otvorila dvere, tak pri dverách stál obvinený s notebookom pod pazuchou v ruke. Svedok XXXXX ho vyzval aby notebook položil a odišiel z bytu pokiaľ príde polície. Obvinený tak urobil, potom ako ho svedok XXXXX požiadal aby počkal políciu na chodbe, tak svedok sa vrátil do svojho bytu. To chcela urobiť následne aj poškodená avšak keď zatvárala dvere, tak obvinený znova vletel do jej bytu a opäť išiel do obývačky. Ona vybehla z bytu, ktorý zamkla opäť z vonka a zazvonila znova svedkovi XXXXX. Toto obvinený celé poprel a uviedol, že je to celé vymyslené. Poškodená taktiež poprela verziu obvineného.

Svedok XXXXX po vznesení obvinenia uviedol, že na značný časový odstup si už na všetko nepamätá, ale v daný deň zaklopala na ich dvere poškodená v tom zmysle, že má spor s obvineným ohľadom nejakého počítača. Prišla preto, lebo sa pohádali a on jej mal vojsť do bytu, pričom ona chcela aby odišiel. Nevie už ako sa dostal obvinený do bytu ale ona ho tam zamkla. Svedok jej chcel pomôcť a tak ju pustil ku nim a ona zavolala sestre alebo mame. On išiel do jej bytu, pričom nevie ako sa do neho dostal, ale každopádne v byte bol obvinený a tak mu povedal, že policajt a nech si to urovnajú a že o 10 minút príde policajná hliadka. Potom hliadka prišla a aj niekto z rodiny a už to riešili, tak on išiel späť do bytu. Uviedol, že s obvineným bol v kontakte len raz a nepotvrdil, žeby sa obvinený viackrát dostal do bytu, alebo poškodená bola u nich pre tento incident viac ako jeden raz.

Svedkyňa XXXXX je sestrou poškodenej a po vznesení obvinenia uviedla, že pre odstup času si toho veľa už nepamätá ale v čase skutku na mieste činu nebola, vtedy sa nachádzala v Liptovskom Mikuláši. Bolo to v poobedňajších hodinách kedy jej zavolala poškodená, že za dverami jej bytu je obvinený. V priebehu telefonátu jej opisovala  čo sa deje. Ona mu otvorila dvere, nevie prečo, pričom následne jej povedal, že obvinený dal nohu do dverí. Ďalej nevie, asi sa hádali alebo niečo a potom sa spojenie prerušilo. Potom jej zavolal od suseda a povedala, že zamkla v byte. Myslím, že potom sused volal políciu, ale to už nevie, lebo ona tam nebola.

Svedkyňa XXXXX po vznesení obvinenia potvrdila výpoveď obvineného o tom, že je účtovníčkou obvineného a že pozná aj poškodenú. Na otázku či poškodená mala od obvineného kúpiť predmetný notebook uviedla, že je to úplný nezmysel, nakoľko príjmový doklad, ktorý jej vyšetrovateľ PZ predložil k nahliadnutiu neobsahuje pečiatku firmy, dátum uvedený na doklade 14.02.2006 je z doby kedy poškodená bola ešte vo firme zamestnaná. Hlavne však uviedla, že notebook ak by bol predaný poškodenej, tak by ho ona musela vyradiť z majetku firmy a teda z účtovníctva, buď na základe kúpnopredajnej zmluvy alebo faktúry, keďže firma je platcom DPH a na zmluve alebo faktúre by DPH musela byť uvedená, bez tohto jednoducho firma notebook nemohla predať a preto považuje celý doklad za nezmysel. Na dokladoch DPH nie je uvedená. Tento doklad vidí prvý raz a peniaze za predaj by sa mali objaviť v pokladničnej knihe, pričom tam sa neobjavili. To, že notebook bol majetkom firmy potvrdila, nakoľko ako účtovníčka firmy od tohto notebooku videla a aj mala príslušné doklady. Vo firme mali v tom čase iba tento notebook o ktorom vedela a v čase keď poškodená odišla, tak obvinený predmetný notebook hľadal. Na otázku aký mali vzťah obvinený a poškodená, svedkyňa uviedla, že dobrý, pričom obvinený jej dosť dôveroval, a ona mala ku všetkému prístup. Videla aj to ako obvinený poškodenej podpísal aj bianko nejaké písomnosti, pričom sama poškodená vedela napísať jeho podpis. Do firmy chodievala účtovať tak dva až tri krát za mesiac. 

Vzhľadom na vyššie uvedené sa dá pomerne jednoznačne vyvodiť záver, že predmetný notebook pre ktorý si došiel obvinený bol majetkom firmy tak ako to uviedol obvinený a toto tvrdenie mu potvrdila svedkyňa XXXXX ako jeho účtovníčka. Spoločne obaja vyvrátili tvrdenia poškodenej, že predmetný notebook poškodená odkúpila, keďže hodnoverne spochybnili doklady o kúpe, ktoré predložila poškodená. Na nich v základe chýbala pečiatka firmy, obvinený uviedol, že on dané doklady nepodpísal a predaj notebooku sa vôbec neprejavil v účtovníctve firmy. Čo sa týka toho, že obvinený sa mal podľa tvrdení poškodenej dostať do bytu násilím, tak táto verzia nebola úplne potvrdená a hlavne nie, že sa tak malo stať dvakrát, keďže svedok XXXXX svojou výpoveďou túto verziu poškodenej nepotvrdil. Ak by sa aj obvinený do bytu poškodenej dostal bez zvolenia poškodenej, bolo ta za účelom aby mu poškodená vrátila notebook, ktorého vlastníctvo v prípravnom konaní jednoznačne preukázal. Zároveň poškodenú viackrát písomne vyzýval aby mu predmetný notebook vrátila, keďže ho potrebuje nevyhnutne pre svoje podnikanie. V čase keď dorazila policajná hliadka poškodená na obvineného nepodala trestné oznámenie a neuvidela, žeby jej obvinený nejako ublížil. Som toho názoru, že ak by konanie obvineného bolo takej intenzity ako popisuje poškodená, tak by poškodená podala trestné oznámenie na obvineného už u zasahujúcich policajtov, ktorý sa ju výslovne pýtali, či chce podať trestné oznámenie na obvineného,
 
Na základe vyššie uvedeného mám za to, že s poukazom na doposiaľ zadovážené dôkazy je možné konštatovať, že závažnosť konania obvineného XXXXX, vzhľadom na spôsob vykonania skutku, jeho následky, okolnosti, za ktorých bol spáchaný skutok uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia, mieru zavinenia a pohnútku, je nepatrná, a z tohto dôvodu, vychádzajúc z hľadísk uvedených v § 10 ods. 2 Trestného zákona som dospel k záveru, že v danom prípade nejde o trestný čin.

V danom prípade však prichádza do úvahy posúdenie skutku obvineného ako priestupku proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších zmien a doplnkov, ale od jeho spáchania ubehla dlhšia doba ako dva roky preto došlo u obvineného k zániku zodpovednosti za priestupok (§ 20 zákona o priestupkoch), preto nie je možné vec postúpiť Obvodnému úradu Bratislava na ďalšie konanie v zmysle zákona o priestupkoch. 

Zároveň je potrebné uviesť, že toto rozhodnutie nie je prekážkou toho, aby sa poškodená od obvineného prostredníctvom občiansko-súdneho konania domáhal náhrady škody.
 
S poukazom na uvedené skutočnosti som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Peter Tichý
prokurátor