Okresná prokuratúra Ružomberok 
Dončova 8, 034 53 Ružomberok 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 47/11/5508	Ružomberok, 22.5.2014
EEČ : 2-42-61-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Úverový podvod podľa § 222 odsek 1, odsek 4 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 650/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Ružomberok
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
1) ako konateľ spol. XXXXX, dňa 26.05.2006 so Slovenskou sporiteľňou, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX, uzatvoril v pobočke Slovenskej sporiteľne, a.s. v Ružomberku, Zmluvu o úvere č. 820421/2006, účelovo viazanom na financovanie prevádzkových potrieb spol. XXXXX, pričom už v čase uzavretia úveru konal s vedomím, že peniaze z úveru nepoužije na dohodnutý účel a že nebude mať reálnu možnosť ich v dohodnutej lehote vrátiť, čím vylákal od Slovenskej sporiteľne, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX úver vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk), úver riadne nesplácal, čím spôsobil Slovenskej sporiteľni, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX, škodu vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk),
2) ako konateľ spol. XXXXX), dňa 14.06.2006 s OTP Bankou Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916, uzatvoril v pobočke OTP Banky Slovensko, a.s., Nám. Sv. Egídia 3633/44 v Poprade, Zmluvu o kontokorentnom úvere č. 550206117RU, účelovo viazanom na financovanie prevádzkových potrieb spol. XXXXX pričom už v čase uzavretia úveru konal s vedomím, že peniaze z úveru nepoužije na dohodnutý účel a že nebude mať reálnu možnosť ich v dohodnutej lehote vrátiť, čím vylákal od OTP Banky Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916 úver vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk), úver riadne nesplácal, čím spôsobil OTP Banke Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916, škodu vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk),

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva PZ, Úradu justičnej a kriminálnej polície v Ružomberku z 27.01.2011, ČVS: ORP-34/OEK-RK-2011, vydaným v zmysle § 199 ods. 1 Trestného poriadku a § 206 ods. 1 Trestného poriadku bolo začaté trestné stíhanie a súčasne vznesené obvinenie XXXXX, nar. XXXXX v Poprade, trvale bytom XXXXX, XXXXX - XXXXX, pre pokračovací zločin úverového podvodu podľa § 222 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona na tom skutkovom základe, že	

- ako konateľ spol. IXXXXX), dňa 26.05.2006 so Slovenskou sporiteľňou, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX, uzatvoril v pobočke Slovenskej sporiteľne, a.s. v Ružomberku, Zmluvu o úvere č. 820421/2006, účelovo viazanom na financovanie prevádzkových potrieb spol. XXXXX., pričom už v čase uzavretia úveru konal s vedomím, že peniaze z úveru nepoužije na dohodnutý účel a že nebude mať reálnu možnosť ich v dohodnutej lehote vrátiť, čím vylákal od Slovenskej sporiteľne, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX úver vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk), úver riadne nesplácal, čím spôsobil Slovenskej sporiteľni, a.s., XXXXX, 818 07 XXXXX, IČO: XXXXX, škodu vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk),
- ako konateľ spol. XXXXX, dňa 14.06.2006 s OTP Bankou Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916, uzatvoril v pobočke OTP Banky Slovensko, a.s., Nám. Sv. Egídia 3633/44 v Poprade, Zmluvu o kontokorentnom úvere č. 550206117RU, účelovo viazanom na financovanie prevádzkových potrieb spol. XXXXX, pričom už v čase uzavretia úveru konal s vedomím, že peniaze z úveru nepoužije na dohodnutý účel a že nebude mať reálnu možnosť ich v dohodnutej lehote vrátiť, čím vylákal od OTP Banky Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916 úver vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk), úver riadne nesplácal, čím spôsobil OTP Banke Slovensko, a.s., Štúrova 5, 813 54 XXXXX, IČO: 31318916, škodu vo výške 33.193,92 Eur (1.000.000,- Sk).

Trestné stíhanie bolo začaté na základe podnetu Prezídia PZ, úradu boja proti organizovanej kriminalite, odbor Stred, oddelenie finančnej polície v Banskej Bystrici, pričom podstata skutku, ktorý sa obvinenému kládol za vinu spočívala v tom, že XXXXX ako konateľ spoločnosti XXXXX, pri žiadostiach o úver v Slovenskej sporiteľni a OTP banke uviedol nepravdivé údaje týkajúce sa účelu použitia finančných prostriedkov na financovanie prevádzkových potrieb spoločnosti, pričom spoločnosť reálne nevykonávala žiadnu činnosť a nemala žiadny majetok.

Vychádzajúc zo zhromaždeného materiálu vyšetrovateľ v danej veci vzniesol obvinenie XXXXX pričom predpokladal uvedenie do omylu bánk poskytujúcich tieto dva podnikateľské úvery.

Dňa 23.02.2011 bol k veci v procesnom postavení obvineného vypočutý XXXXX, ktorý uviedol, že banke neudal žiadne nepravdivé ani falošné údaje. Úvery v Slovenskej sporiteľni a v OTP Banke Slovensko, a.s., vybavila pani XXXXX, ja som nevypracoval žiadne podklady pre banku, všetky podklady zabezpečila pani XXXXX, po rozhovore s XXXXX. Mne pani XXXXX dala podpísať iba čisté podklady pre úver, následne som bol v oboch bankách podpísať zmluvy o úveroch, pri ktorých bola prítomná pani XXXXX, ako aj pán XXXXX. Pán XXXXX prevzal odo mňa všetky peniaze teda 1.500.000,- Sk, viď spis v Martine (ČVS:ORP-1037/OEK-MT-2007), kde aj uznáva, že prevzal peniaze. Suma 200.000,- Sk bola provízia pani XXXXX, 100.000,- Sk stál znalecký posudok na plánovanie kúpenia rekreačného zariadenia Poľný Kesov, ostatných 100.000,- Sk neviem presne kde sa použili, neviem sa k tomu vyjadriť. Peniaze z úverov mali byť investované pánom XXXXX do hotela Luna v Martine, ktorého bol riaditeľ, všetko je to uvedené v spise v Martine.

Svedok XXXXX využil svoje právo a vo veci nevypovedal s poukazom na  ustanovenie § 130 ods. 2 Trestného poriadku. 

Svedkyňa XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že v čase keď som sprostredkovávala kúpu hotela Luna v Martine, tak majiteľ hotela pán XXXXX zo Žiliny mi predstavil pána XXXXX, meno si nespomeniem, ako budúceho prevádzkovateľa hotela Luna. Pán XXXXX spolu s pánom XXXXX mi spomenuli, že by potrebovali nejaké finančné prostriedky na prevádzku hotela Luna a požiadali ma či by som im tieto peniaze nevedela sprostredkovať. Ja som povedala, že sa pokúsim, následne mi odovzdali potrebné doklady o ktoré som ich požiadala podľa pokynov banky. Kto presne mi tieto doklady odovzdával, ani presne o aké doklady išlo si vzhľadom na odstup času a množstvo vybavených obdobných žiadosti, nespomeniem. Nespomeniem si už ani ktorá spoločnosť žiadala o úver, konateľ spoločnosti bol pravdepodobne pán XXXXX. S pánom XXXXX som sa stretla iba dvakrát a to raz v Ružomberku v pobočke Slovenskej sporiteľne a druhý krát v Poprade v pobočke OTP Banky Slovensko, a.s.. Keďže som sa s pánom XXXXX stretla iba ako som uviedla, všetky podklady pre úvery som dostala od pána XXXXXa, možno aj od pána XXXXX ale nie som si tým istá. Úver bol vybavovaný v pobočke Slovenskej sporiteľne v Ružomberku, nakoľko ja som z Dolného Kubína a v pobočke v Dolnom Kubíne ma odkázali na pobočku v Ružomberku. Druhý úver bol žiadaný v pobočke OTP Banky Slovensko, a.s. v Poprade, nakoľko pobočka v Ružomberku nás odporučila na pobočku v Poprade. Mne pán XXXXX povedal, že peniaze z úverov pôjdu na prevádzku hotela Luna v Martine. Obrkom a XXXXXom som bola informovaná o tom, že majiteľom hotela Luna je pán XXXXX, neviem už či ako fyzické osoba alebo inak. Tiež viem, že keď si pán XXXXX vybavoval úver na kúpu hotela Luna, tak úverovú zmluvu za dlžníka podpisoval on. Prevádzkovateľom hotela Luna mal byť pán XXXXX, ale presnejšie vzťah popísať neviem. Vzťah medzi pánom XXXXX a pánom XXXXX ja popísať neviem. Spoločnosť IXXXXX mi nič nehovorí, je možné, že je to spoločnosť ktorú zastupovať pán XXXXX a ktorá bola žiadateľom oboch úverov, ale presne si to nepamätám. U oboch úverov sa jednalo o kontokorentné úvery do výška 1.000.000,- Sk, podľa všeobecných podmienok banky, pokiaľ viem, tak by mali byť oba úvery splatné do jedného roka a pokiaľ klient plnil podmienky úverovej zmluvy tak sa mohol úver sprolongovať. Za sprostredkovanie som mala dohodnutú odmenu od žiadateľa úverov, nie od bánk poskytujúcich úver, výšky odmeny si nepamätám, nespomeniem si ani či odmena bola vyplatená, ani kým. Viac som sa o úvery nezaujímala, či sa splácajú ani inak, ja som si svoju úlohu splnila a splácanie bolo ďalej na žiadateľovi. Úvery boli poskytnuté na financovanie prevádzkových potrieb žiadateľa, pričom mne bolo vysvetlené, že žiadateľ je prevádzkovateľom hotela Luna.

Ako splnomocnenec poškodenej spoločnosti Slovenská sporiteľňa, a. s., XXXXX bola vypočutá XXXXX, ktorá uviedla, že zmluva o úvere č. 820421/2006 Kontokorent bola uzatvorená dňa 26.05.2006 na pobočke v Ružomberku. Predmetom zmluvy bol úver vo výške 1.000.000,- Sk na účel financovania prevádzkových potrieb klienta. Predmetný úver bol zabezpečený blankozmenkou. Spracovateľom úveru mal byť XXXXX. Úver bol poskytnutý k účtu 0333396250/0900 a bol vyčerpaný v celej výške a to dňa 26.05.2006 v pobočke Liptovský Mikuláš 500.000,- Sk, dňa 29.05.2006 v pobočke Liptovský Mikuláš 450.000,- Sk a dňa 08.06.2006 výberom kartou 10.000,- Sk. Celková výška spôsobenej škody predstavuje 58.657,05 Eur, z toho istina ako priama škoda vo výške 35.780,88 Eur a úroky z omeškania vo výške 22.864,39 Eur a poplatky vo výške 11,78 Eur ako nepriama škoda.

Svedok XXXXX ako spracovateľ predmetného úveru potvrdil vyššie uvádzané skutočnosti, pričom zároveň uviedol, že aj diskrétny údaj uvedený na zmluve o bežnom účte nasvedčuje tomu, že účelom financovania z prostriedkov úveru je hotel Luna. Prepojenie žiadateľa s hotelom Luna neskúmal.

XXXXX XXXXX, vtedajší riaditeľ mestskej pobočky Slovenskej sporiteľne v Liptovskom Mikuláši, pod ktorú patrila aj pobočka v Ružomberku, uviedol, že po zaslaní návrhu na schválenie úveru som vykonal kontrolu príslušných dokladov a keďže všetko bolo v poriadku, návrh som schválil. Úver bol poskytnutý na v zmluve uvedený účel, ale jeho ďalšie sledovanie účelovosti už Sporiteľňa nezisťuje.
 
Ako splnomocnenec poškodenej spoločnosti OTP banka Slovensko, a. s., XXXXX bola vypočutá XXXXX, ktorá uviedla, že banka dňa 10.12.2007 odstúpila od úverovej zmluvy. Ku dňu 31.03.2011 je celková dlžná suma vo výške 37.947,51 Eur, z toho nesplatená istina úveru je vo výške 33.185,90 Eur, nezaplatené bežné úroky sú vo výške 4.362,31 Eur, nesplatené úroky z omeškania sú vo výške 390,84 Eur a nezaplatené rôzne poplatky sú vo výške 8,46 Eur. Viac k veci by sa vedeli vyjadriť XXXXX a XXXXX. 

Svedok XXXXX ako spracovateľ Zmluvy o kontokorentnom úvere č. 55020611RU zo dňa 14.06.2006 uviedol, že pani XXXXX mi doniesla všetky doklady potrebné pre poskytnutie úveru a sú v spise. Doklady boli vyhodnotené v internom systéme Scoring, kde spoločnosti vyšiel maximálny limit pre poskytnutie úveru. Taktiež bolo banke doručené čestné prehlásenie, že 25.05.2006 žiadateľ čerpal úver v SLSP vo výške 1.000.000,- Sk. Na základe týchto informácii a podkladov bol úver vyhodnotený a schválený. Pánovi XXXXX som vysvetlil, že ide o kontokorentný úver, bezúčelový. Napriek tomu, že v zmluve je ako účel čerpania úveru uvedené prevádzkové náklady, úver je bezúčelový.  

Svedkyňa XXXXX, vtedajšia riaditeľka reginálneho korporátneho centra OTP banky v Poprade, uviedla, že po zaslaní návrhu na schválenie úveru vykonala kontrolu príslušných dokladov a keďže všetko bolo v poriadku, návrh schválila dňa 13.06.2006 a 14.06.2006 došlo k podpisu zmluvy.

Svedok XXXXX uviedol, že kúpu hotela Luna mu sprostredkoval pán XXXXX, túto financoval z hypotekárneho úveru na jeho osobu, pričom úver mu vybavila pani XXXXX. Pán XXXXX bol mnou menovaný ako riaditeľ hotela Luna a mal sa o neho starať. V auguste 2006 som sa s pánom XXXXX rozlúčil, nakoľko sa nevenoval dostatočne prevádzkovaniu hotela. S rodinou XXXXX - matka, dvaja bratia (XXXXX a XXXXX) a sestra XXXXX, s nimi som sa spoznal cez pána XXXXX. Celá rodina mala s pánom XXXXX hotel Luna prevádzkovať, taká bola predstava pána XXXXX a ja som s tým súhlasil. Aj s nimi som sa koncom roku 2006 rozlúčil.

Do spisu boli doložené rozsiahle listinné dôkazy týkajúce sa predmetných dvoch úverových zmlúv a prejednávaných skutkov.

Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Zločinu úverového podvodu podľa § 222 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona sa dopustí ten, kto vyláka od iného úver alebo zabezpečenie úveru tým, že ho uvedie do omylu v otázke splnenia podmienok na poskytnutie úveru alebo na splácanie úveru, a tak mu spôsobí značnú škodu.

Podľa § 125 ods. 1 Trestného zákona škodou malou sa rozumie škoda prevyšujúca sumu 266 eur. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy. Značnou škodou sa rozumie suma dosahujúca najmenej stonásobok takej sumy. Škodou veľkého rozsahu sa rozumie suma dosahujúca najmenej päťstonásobok takej sumy. Tieto hľadiská sa použijú rovnako na určenie výšky prospechu, hodnoty veci a rozsahu činu.

Podľa § 126 ods. 1 Trestného zákona pri určení výšky škody sa vychádza z ceny, za ktorú sa vec, ktorá bola predmetom útoku, v čase a v mieste činu obvykle predáva. Ak výšku škody nemožno takto zistiť, vychádza sa z účelne vynaložených nákladov na obstaranie rovnakej alebo obdobnej veci alebo na uvedenie veci do predošlého stavu. Výška škody z trestnoprávneho hľadiska v danom prípade predstavuje výšku poskytnutých úverov spolu celkovo 2.000.000,- Sk (66.387,84 Eur).
 
Podľa § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Vykonaným dokazovaním nebolo preukázané, že obvinený ako konateľ spoločnosti XXXXX predložil falošné alebo nepravdivé podklady potrebné na poskytnutie úveru (úverov) a teda nemal ani úmysel uviesť poškodené spoločnosti do omylu.  
 
Z uvedeného vyplýva, že v danej veci, v konaní obvineného XXXXX absentuje subjektívna stránka skutkovej podstaty zločinu úverového podvodu podľa § 222 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona. Vykonaným dokazovaním nebolo preukázané úmyselné konanie páchateľa dopustiť sa akéhokoľvek konania, v dôsledku ktorého by uviedol do omylu poškodeného v otázke splnenia podmienok na poskytnutie úveru alebo na splácanie úveru. Týmto spôsobom však nie je spochybňovaná existencia predmetného záväzku, pričom ostáva na poškodenom subjekte práva akým spôsobom si bude uplatňovať nároky z predmetného záväzku v občianskom súdnom konaní.

Východiskom v danom prípade je ustálená súdna prax, podľa ktorej skutočnosť, že dlžník nesplnil svoj záväzok vrátiť finančnú čiastku v dohodnutom termíne, hoci tak mohol urobiť, ešte nedokazuje, že uviedol veriteľa do omylu, aby sa ku škode na jeho majetku obohatil.

K naplneniu zákonných znakov subjektívnej stránky trestného činu podvodu alebo úverového podvodu sa vyžaduje, aby bolo dokázané, že páchateľ už v čase pôžičky alebo úveru konal v úmysle vypožičané peniaze vôbec nevrátiť alebo nevrátiť ich v dohodnutej lehote, alebo konal aspoň s vedomím, že peniaze v dohodnutom čase nebude môcť vrátiť a tým uviedol veriteľa do omylu, aby sa ku škode jeho majetku obohatil. Ak až po uzatvorení zmluvy o pôžičke alebo úvere vznikli prekážky, ktoré bránili dlžníkovi splniť tento záväzok a ktoré nemohol v dobe uzatvárania zmluvy ani predvídať, v dôsledku ktorých by inak bol schopný záväzok splniť, alebo ak bol síce schopný peniaze vrátiť v dohodnutej dobe, ale z rôznych dôvodov ich vrátenie odkladal, prípadne až dodatočne pojal úmysel peniaze vôbec nevrátiť, potom jeho konanie nemožno považovať za trestný čin podvodu alebo úverového podvodu.

Z pohľadu zavinenia obvineného majú relevantný význam skutočnosti, že Zmluva o úvere č. 820421/2006 zo dňa 26.05.2006 so Slovenskou sporiteľňou, a. s., XXXXX, bola zabezpečená blankozmenkou na osobu obvineného spolu so zmluvou o zmenkovom vyplňovacom práve z 26.05.2006, a Zmluva o kontokorentnom úvere č. 550206117RU zo dňa 14.06.2006 s OTP Bankou Slovensko, a.s., XXXXX, zase ručiteľskou listinou na osobu obvineného zo 14.06.2006, na základe ktorých ručil obvinený XXXXX ako fyzická osoba za záväzky dlžníka - spoločnosti IXXXXX, celým svojim majetkom v prípade nemožnosti uspokojenia pohľadávky z majetku uvedenej spoločnosti. Uvedené skutočnosti zásadným spôsobom vyvracajú úmysel obvineného XXXXX na spáchaní trestného činu úverového podvodu.

Pri posudzovaní otázky, či páchateľ naplnil znaky príslušného trestného činu (typicky majetkovej povahy), je nutné vziať do úvahy aj prípadnú existenciu súkromnoprávneho vzťahu, v ktorom ako účastníci vystupovali páchateľ a poškodený a ktorý má význam pre konkrétnu trestnú vec. Pokiaľ ide o súkromnoprávny vzťah, je potrebné totiž trvať na tom, aby na ochranu svojich majetkových záujmov dbali predovšetkým samotní účastníci takéhoto vzťahu. Od týchto účastníkov je nutné požadovať, aby postupovali obozretne a aby dodržali aspoň elementárne zásady opatrnosti, obzvlášť ak sú pre to ľahko dosiahnuteľné prostriedky.

Za situácie, keď poškodený sám svojou zjavnou neopatrnosťou, ktorej sa mohol ľahko vyvarovať, pristúpil k neistej finančnej dispozícii a vynaložil finančné prostriedky, potom sa s dôsledkami tejto neistoty musí vysporiadať taktiež sám a to za použitia prostriedkov súkromného práva. Z hľadiska princípov, na ktorých je založený demokratický štát je neprijateľné, aby trestným postihom jedného účastníka súkromnoprávneho vzťahu bola nahradzovaná nevyhnutná miera opatrnosti druhého účastníka pri ochrane vlastných práv a majetkových záujmov. Trestným postihom nie je možné nahrádzať inštitúty iných právnych odvetví, ktoré sú určené na ochranu majetkových práv a záujmov.

Ak je omyl definovaný ako rozpor medzi predstavou a skutočnosťou u oklamaného, tak logicky nie je možné na strane oklamaného odhliadať od množstva jeho vedomostí o skutočnosti, ohľadom ktorej je klamaný, teda od jeho spôsobilosti byť oklamaný (nie je možné odhliadnuť od možnosti oklamaného omyl eliminovať). 

S poukazom na uvedené je potrebné zdôrazniť, že schvaľovanie úverov podliehalo viacerým úrovniam, pričom poškodený si mohol požadované podklady overiť a rozhodnúť sa dobrovoľne, či úver poskytne alebo nie. Predkladané údaje síce neboli nepravdivé, ale s prihliadnutím na všetky okolnosti prípadu mohli predstavovať určité riziko. Z obchodného registra SR na internete, ktorý je voľne verejne dostupný je zrejmé, že obvinený XXXXX sa stal konateľom spoločnosti Interstav fin services, s. r. o., dňa 15.05.2006 a zmena bola vyznačená až 26.05.2006, čo bol aj deň podpisu úverovej zmluvy so SLSP. Jednalo sa o jednoosobovú spoločnosť, pričom z predložených podkladov vyplýva, že všetky predkladané doklady a údaje sa týkali minulosti tejto spoločnosti a bolo na mieste pripustiť aj riziko, že ďalší vývoj spoločnosti bude iný ako v minulosti, čo môže mať za následok aj nesplácanie poskytnutých úverov. Uvedené platí aj pre označenie najväčších odberateľov a dodávateľov, čo boli tiež jednoosobové spoločnosti, a dochádzalo tam v priebehu roku 2006 pred podpisom úverových zmlúv k prevodom obchodných podielov. 

Uvedené skutočnosti však nemohli poškodeného žiadnym spôsobom uviesť do omylu v otázke splnenia podmienok na poskytnutie úveru alebo na splácanie úveru, pretože všetky tieto skutočnosti boli poškodeným v čase podpisu úverových zmlúv známe a boli vyhodnotené tak, že úver je možné poskytnúť, pričom ručenie za dlžnú spoločnosť bolo zabezpečené fyzickou osobou XXXXX. Pri poškodenej spoločnosti OTP banka je navyše zrejmé, že v čase podpisu úverovej zmluvy už táto mala vedomosť o tom, že spoločnosť Interstav fin services čerpala už medzičasom úver v SLSP vo výške 1.000.000,- Sk, pričom ani táto okolnosť nebola problémom pri poskytnutí požadovaného úveru opäť vo výške 1.000.000,- Sk. Ako vyplynulo z vykonaného dokazovania oba poskytnuté úvery boli poskytnuté ako bezúčelové a preto aj použitie takto získaných prostriedkov je vo vzťahu k posúdeniu trestnosti konania páchateľa irelevantné. 

Na základe logického úsudku vyplývajúceho zo starostlivého uváženia všetkých dôkazov získaných zákonným spôsobom tak jednotlivo, ako aj v ich vzájomnej súvislosti s prihliadnutím na zásadu náležitého zistenia skutkového stavu obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 10 Trestného poriadku a zásadu voľného hodnotenia dôkazov obsiahnutú v ustanovení § 2 ods. 12 Trestného poriadku, som dospel k záveru, že skutok, ktorý je právne posudzovaný ako pokračovací zločin úverového podvodu podľa § 222 ods. 1, ods. 4 Trestného zákona, a pre ktorý bolo dňa 27.01.2011 uznesením vyšetrovateľa PZ v Ružomberku, v zmysle ustanovenia § 206 ods. 1 Trestného poriadku vznesené obvinenie XXXXX, nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Z vyššie uvedených dôvodov som trestné stíhanie podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku zastavil, pretože nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Štefan Tomaško
prokurátor