Okresná prokuratúra Liptovský Mikuláš 
Tomášikova 5, 031 80 Liptovský Mikuláš 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 289/14/5505	Liptovský Mikuláš, 10.7.2014
EEČ : 2-39-284-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Zanedbanie povinnej výživy podľa § 207 odsek 1, odsek 3 písmeno c Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Liptovský Mikuláš
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Od decembra 2013 doposiaľ, okrem mesiacov február, apríl, máj, jún 2014, kedy na výživnom zaplatil po 5,- €, neplatí výživné na svojho maloletého syna XXXXX, nar. XXXXX, pretože je nezamestnaný a poberá dávku v hmotnej núdzi a od 28. 03. 2014 do 09. 06. 2014 bol práceneschopný, hoci výška výživného mu bola určená rozsudkom Okresného súdu XXXXX 4P 107/2011 zo dňa 28. 06. 2011 vo výške 60,- € mesačne do rúk matky XXXXX, nar. 08. 06. 1967, bytom XXXXX, XXXXX, okres XXXXX a tak za uvedené obdobie dlhuje na výživnom XXXXX najmenej 400,- € a tohto skutku sa dopustil napriek tomu, že bol rozsudkom Okresného súdu XXXXX sp. zn. XXXXX zo dňa XXXXX XXXXX v spojení s rozsudkom Krajského súdu Žilina sp. zn. XXXXX XXXXX uznaný vinným z prečinu zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, 3 písm. b/ Trestného zákona, za čo mu bol uložený trest odňatia slobody vo výmere 1 rok so zaradením do ústavu na výkon trestu s minimálnym stupňom stráženia, z ktorého bol 27. 11. 2013 podmienečne prepustený a bola mu určená skúšobná doba v trvaní 1 rok. 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Odôvodnenie:
	Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ Odboru kriminálnej polície v Liptovskom Mikuláši uznesením ORP-XXXXX začal podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, 3 písm. c/ Trestného zákona pre skutok uvedený vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
	Po skončení vyšetrovania mi vyšetrovateľ predložil spisový materiál s návrhom, aby na obvineného bola podaná obžaloba. 
	V rámci prokurátorského dozoru som preskúmala predmetný spisový materiál a zistila som, že návrh vyšetrovateľa nie je  dôvodný. 
	Obvinený XXXXX, ku skutku, ktorý sa mu kladie za vinu, sa v celom rozsahu priznal. Uviedol, že 27. 11. 2013 bol podmienečne prepustený z výkonu trestu odňatia slobody, ktorý vykonával tiež pre neplnenie si vyživovacej povinnosti. Po prepustení na slobodu sa šiel zaevidovať na úrad práce, sociálnych vecí a rodiny a následne požiadal o dávky v hmotnej núdzi, ktoré mu boli priznané od januára 2014 vo výške 61,20 €. Iný príjem nemá, hľadá si zamestnanie, ale keď uvedie, koľko má rokov, poďakujú mu za záujem, ale ho nezamestnajú. Keďže nemá prostriedky na platenie výživného v súdom určenej výške, zaplatil na výživnom po 5,- € v mesiaci február, apríl, máj, jún 2014. Zároveň požiadal súd o zníženie výživného, ale doposiaľ súd nerozhodol.
	Svedkyňa XXXXX uviedla, že obvinený jej po prepustení z výkonu trestu odňatia slobody výživné od decembra 2013 neplatí, zaplatil len vo februári, apríli, máji a júni 2014 po 5,- €. K 30. 06. 2014 jej na výživnom dlhuje 400,- €. V dôsledku neplatenia výživného syn núdzou netrpel. 
	Z rozsudku Okresného súdu XXXXX XXXXX vyplýva, že obvinený je zaviazaný platiť výživné po 60,- € mesačne do rúky matky. 
	Prečinu zanedbania povinnej výživy podľa § 207 ods. 1, 3 písm. c/ Trestného zákona sa dopustí ten, kto najmenej tri mesiace v období dvoch rokov neplní, čo aj z nedbanlivosti, zákonnú povinnosť vyživovať alebo zaopatrovať iného a spácha čin, hoci bol v predchádzajúcich dvadsiatich štyroch mesiacoch za taký čin odsúdený alebo z výkonu trestu odňatia slobody uloženého za taký čin prepustený. Vykonanými dôkazmi bolo preukázané, že obvinený XXXXX od 01. 12. 2013 neplatí pravidelne v plnej výške výživné a dlhuje matke dieťaťa najmenej 400,- €. 
	Z listinných dôkazov vyplýva, že obvinený po ukončení výkonu trestu sa zaevidoval ako uchádzač o zamestnanie. Požiadal o dávku v hmotnej núdzi, ktorá je jediným jeho príjmom a ktorú poberá vo výške 61,60 € od januára 2014 a od apríla 2014 vo výške 90,60 €. V období od 28. 03. 2014 do 09. 06. 2014 bol práceneschopný pre bolesti ľavého kolena, pričom práceneschopnosť mu odporučil ortopéd. 
	Podľa zákona č. 601/2003 Z. z. o životnom minime a o zmene a doplnení niektorých zákonov podľa § 2 za životné minimum fyzickej osoby sa považuje suma 198,09 € mesačne, ak ide o jednu plnoletú fyzickú osobu. 
	Obvinený XXXXX nepoberá dávku v hmotnej núdzi vo výške životného minima a aj napriek tomu z tejto dávky platí aspoň 5,- € mesačne na výživné na syna, preto nemožno nemožno vyvodiť záver, že úmyselne ale ani z nedbanlivosti neplní vyživovaciu povinnosť, keďže nemá dostatok finančných prostriedkov. Aj zo správy úradu práce, sociálnych vecí a rodiny vyplýva, že úradu preukazuje hľadanie si zamestnania a úrad mu zamestnanie neponúkol. 
	Z vyššie uvedených dôvodov som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
	Nároky matky na náhradu zameškaného výživného nie sú týmto rozhodnutím dotknuté. Tieto si môže uplatniť v občianskom súdnom konaní.  

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Iveta Chovančíková
prokurátorka