Okresná prokuratúra Námestovo 
Hviezdoslavovo námestie 213, 029 01 Námestovo 	

Sp. zn. : Pv 248/14/5507	Námestovo, 10.6.2014
EEČ : 2-41-79-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Výtržníctvo podľa § 364 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 1/2014 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Námestovo
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu XXXXX, odboru všeobecnej vnútornej správy

dňa  18. 02. 2014 v čase okolo 14.30 hod. v Tvrdošíne na sídlisku Medvedzie na chodníku pred bytovkou č. 127/2 fyzicky napadol XXXXX, nar. XXXXX a to tak, že ho viackrát udrel päsťami do tváre a následne po páde na zem ho opätovne udieral, čím XXXXX spôsobil pohmoždenie hlavy vpravo v oblasti čela, pohmoždenie hrudníka vpravo a pohmoždenie pravého lakťa s dobou liečenia 5-7 dní,

pretože výsledky skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník  Obvodného oddelenia PZ Tvrdošín, uznesením sp. zn. ORP-290/TV-DK-2014 zo dňa 26. 03. 2014 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin výtržníctva podľa § 364 ods. 1 písm. a/ Trestného zákona.
 
Po skončení prípravného konania poverený príslušník PZ predložil na tunajšiu prokuratúru spis s návrhom na konečné rozhodnutie. V prípravnom konaní poverený príslušník PZ vypočul obvineného, svedka poškodeného XXXXX, svedkov XXXXX a XXXXX, ďalej zabezpečil do spisu odborné lekárske vyjadrenie, správy na obvineného, odpis  z registra trestov a odpis z registra priestupkov na obvineného. 

Obvinený XXXXX k veci uviedol, že dňa 18.02.2014 bol spoločne s XXXXX v pohostinstve zvanom U Kokyho na Medvedzí, kde pili čučo. Tam  vypili asi 4 fľaše čuča. Potom poobede išli dole smerom okolo bytovky č. 2 po Medvedzí a tam si XXXXX ľahol na zem a on si sadol. Nevie koľko bolo hodín,  on mal vypité, ale opitý nebol. XXXXX bol viac opitý. Potom šiel okolo nich XXXXX a niečo začal hovoriť XXXXX a on si myslel, že ho chce biť a tak ho začal brániť a postavil sa a dva krát dlaňou udrel XXXXX po zadnej časti hlavy. On mu nechcel nejako ublížiť. Nevie o tom, že by bolo pri nich zastavilo nejaké auto. Viac XXXXX neudieral, na XXXXX po tomto útoku nebolo vidno zranenie a on si myslí, že ho ani nijako nezranil. XXXXX potom išiel preč a on s XXXXX odišiel tiež preč.  

Svedok poškodený XXXXX k veci uviedol, že dňa 18.02.2014 v čase okolo 14.30 hod. sa vracal z nákupu z Jednoty v Tvrdošíne na sídlisku Medvedzie a ako prechádzal po chodníku okolo bytovky č. 2, tak videl XXXXX, ktorého pozná, ako leží opitý na zemi a vedľa neho bol XXXXX, ktorého tiež pozná. Ako  prišiel k XXXXX tak sa ho snažil postaviť, pritom nič nehovoril. Vtedy na neho začal XXXXX kričať, že  „ty mi kamaráta biť nebudeš“ a skočil doňho, pričom ho začal udierať päsťami do tváre. On nevie, koľko krát ho udrel, ale udrel ho viac krát a tak sa začal chrániť rukami, pritom spadol na zem, kde ho XXXXX stále udieral. Počas tohto XXXXX kričal na XXXXX, aby ho nebil. Po chvíli ho XXXXX prestal biť a zavolal políciu, kde mu povedali, že už niekto volal a že hliadka už ide. Čo sa týka XXXXX, tak tento ho nijako nenapádal, napádal ho iba XXXXX. Potom XXXXX odišiel preč a on potom išiel na ošetrenie do NsP Trstená, kde ho ošetrili, mal odreniny na hlave, hrudníku a lakti na pravej ruke. On PN nebol, nakoľko je dôchodca. Liečil  sa doma asi 4 dni a potom už bolesti prestávali, tak  mohol všetko vykonávať. Obmedzený v živote  bol tým, že ho to pri pohybe bolelo asi prvé 4 dni. 

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že dňa 18.02.2014 počas dňa bol s XXXXX v pohostinstve U Kokyho na Medvedzí, kde spolu pili. Poobede išli preč a on bol dosť opitý, nakoľko vypili asi dve až tri fľaše čuča. On ležal na tráve pred bytovkou č. 2 a XXXXX stál pri ňom. On si už všetko presne nepamätá, ale vie, že potom išiel okolo nich XXXXX, ktorého pozná a tento mu chcel pomôcť vstať a XXXXX si myslel, že ho chce biť a tak začal XXXXX udierať XXXXX päsťami po tele. On na XXXXX kričal, aby XXXXX nechal tak, že je to starý chlap. Potom zastavilo nejaké auto a XXXXX prestal udierať XXXXX. On aj chcel XXXXX pomôcť, aby ho XXXXX nebil, ale nevládal sa postaviť. On XXXXX nijako nenapadol, ani ho neudrel. 

Svedok XXXXX k veci uviedol, dňa 18.02.2014 v poobedňajších hodinách prechádzal na jeho vozidle po sídlisku Medvedzie okolo bytovky č. 2, kde zbadal XXXXX, ktorého pozná, ako bije nejakého starého pána a to tak, že tohto pána udieral päsťami po celom tele. Nakoľko ho to pohoršovalo, rozhodol  sa, že zavolá políciu. Potom zastavil vozidlo a vtedy prestal XXXXX toho pána udierať a išiel smerom k pohostinstvu Koky. Ten pán ostal ležať na zemi a niekde volal. Na zemi bol aj XXXXX, ale tohto nevidel, žeby sa bol zapojil do tejto bitky. Potom prišla hliadka polície a on im uviedol, čo  videl a odišiel preč. 

Z odborného lekárskeho vyjadrenia okrem iného vyplýva, že poškodený utrpel pohmoždenie hlavy vpravo v oblasti čela, pohmoždenie hrudníka vpravo a pohmoždenie pravého lakťa. Uvedené zranenia by si vyžadovali PN v dĺžke 5-7 dní. 

V prípade prečinu výtržníctva podľa § 364 Trestného zákona sa vyžaduje úmyselná forma zavinenia, pričom konanie obvineného musí byť motivované porušením verejného poriadku. Vychádzajúc z ustálenej judikatúry súdov (4/76) je treba pri posudzovaní  činov výtržníckej povahy uvážiť najmä intenzitu, rysy a priebeh útoku, posúdiť okolnosti za akých bol čin spáchaný, zisťovať pohnútku činu, zhodnotiť následky ako aj osobu páchateľa. 

Výtržnosťou sa rozumie konanie, ktoré závažným spôsobom narušuje pokoj a verejný poriadok, pričom charakteristickou črtou je neúctivý a nedisciplinovaný postoj páchateľa k zásadám občianskeho spolužitia. Treba tiež zdôrazniť, že každé fyzické napadnutie občana, aj keď sa ho páchateľ dopustil verejne alebo na mieste verejnosti prístupnom nemusí vždy napĺňať skutkovú podstatu trestného činu výtržníctva.

Podľa § 364 ods. 1 písm. a) Trestného zákona, kto sa dopustí slovne alebo fyzicky, verejne alebo na mieste verejnosti prístupnom hrubej neslušnosti alebo výtržnosti najmä tým, že napadne iného, potrestá sa odňatím slobody až na tri roky.

Podľa § 17 Trestného zákona, pre trestnosť činu spáchaného fyzickou osobou treba úmyselné zavinenie, ak tento zákon výslovne neustanovuje, že stačí zavinenie z nedbanlivosti.

Podľa § 15 Trestného zákona, trestný čin je spáchaný úmyselne, ak páchateľ
a) chcel spôsobom uvedeným v tomto zákone porušiť alebo ohroziť záujem chránený týmto zákonom, alebo
b) vedel, že svojím konaním môže také porušenie alebo ohrozenie spôsobiť, a pre prípad, že ho spôsobí, bol s tým uzrozumený.

Podľa § 10 ods. 2 Trestného zákona nejde o prečin, ak vzhľadom na spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa je jeho závažnosť nepatrná.

Ustanovenie § 10 ods. 2 Trestného zákona, ktoré si vyžaduje hodnotiť konkrétny stupeň nebezpečnosti činu pre spoločnosť, má podstatný význam pre úvahu, či v konkrétnom prípade, konanie inak vykazujúce formálne znaky trestného činu spĺňa aj materiálnu podmienku. Materiálna podmienka, inými slovami nebezpečnosť činu pre spoločnosť nie je v zásade daná tým, že konkrétny skutok porušuje alebo ohrozuje záujmy chránené Trestným zákonom, ale vyjadruje celkovú závažnosť činu a to z hľadiska tak objektívnych ako aj subjektívnych znakov, vrátane osoby páchateľa.

Už zo znenia vyššie citovaného ustanovenia Trestného zákona je zrejmé, že stupeň závažnosti skutku nemožno exaktne vyjadriť v konkrétnych jednotkách. Zákon však uvádza taxatívny výpočet skutočností, ktoré majú na závažnosť prečinu vplyv a ktoré sú orgány činné v trestnom konaní a súd povinné vyhodnocovať pri svojom rozhodovaní o skutkoch, javiacich sa ako prečin. Ide o spôsob vykonania činu a jeho následky, okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa. 

Ako vyplynulo zo spisového materiálu jednanie XXXXX bolo danné tým, že sa domnieval, že poškodený ide napadnúť XXXXX a teda chcel obrániť svojho kamaráta, čo potvrdil aj samotný poškodený vo svojej výpovedi. Teda vzhľadom na vyššie uvedené poukazujem na spôsob vykonania činu, a jeho následky (poškodený mal odreniny na hlave, hrudníku a lakti na pravej ruke, PN nebol a liečil  sa doma asi 4 dni a potom už bolesti prestávali, tak mohol všetko vykonávať, obmedzený v živote  bol tým, že ho to pri pohybe bolelo asi prvé 4 dni), okolnosti, za ktorých bol čin spáchaný (konanie obvineného nebolo motivované porušením verejného poriadku), mieru zavinenia a pohnútku páchateľa (obvinený si myslel, že poškodený ide napadnúť XXXXX a teda chcel obrániť svojho kamaráta). V danom prípade je teda namieste zobrať do úvahy nízku mieru závažnosti skutku u obvineného, ako aj intenzitu jeho konania a mieru zavinenia a v neposlednom rade aj pohnútku v predmetnom prípade.

Teda záver o tom, že v danom prípade nejde o trestný čin (prečin) by podľa môjho názoru bolo možné vyvodiť vzhľadom na jeho nepatrnú závažnosť predstavujúcu materiálnu korektív. Materiálny korektív predstavuje výnimku z formálneho chápania kategórie trestných činov. Jednou z podmienok, ktorá musí byť splnená na to, aby určité protiprávne konanie (skutok), mohlo byť kvalifikované ako konkrétny prečin, je v zmysle § 10 ods. 2 Trestného zákona aj pozitívny záver o tom, že závažnosť konania, ktoré inak z formálneho hľadiska napĺňa znaky skutkovej podstaty nejakého prečinu, je vyššia ako nepatrná. Stupeň závažnosti činu má zásadný význam pre rozhodnutie o základnej otázke trestného konania o otázke viny a trestu. Kritéria, pomocou ktorých sa určuje závažnosť prečinov sa týkajú konania a následku (t.j. objektívnej stránky)  a miery zavinenia, prípadne pohnútky (t.j. subjektívnej stránky). Sú také rôzne a premenlivé, že pomocou nich možno v konkrétnom prípade rozlíšiť stupeň závažnosti spáchaného prečinu, resp. činu vykazujúceho znaky prečinu. Tieto kritéria pritom nemožno hodnotiť izolovane, ale v ich súhrne bez toho, aby niektoré boli preceňované na úkor iných. Závažnosť určitého protispoločenského konania býva spravidla deliacou čiarou medzi trestným činom a priestupkom. 

Na základe horeuvedeného som preto vyvodil záver, že skutkový dej vyplývajúci z vyšetrovacieho spisu sa stal a tohto bol účastný obvinený. V danom prípade však s poukazom na spôsob vykonania činu, jeho následok, okolnosti za ktorých bol čin spáchaný, mieru zavinenia a pohnútku páchateľa, nejde o prečin výtržníctva, pretože závažnosť tohto je aplikáciou ustanovenia § 10 ods. 2 Trestného zákona nepatrná. V danom prípade však ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom a na jeho prejednanie príslušný iný orgán. 

Podľa § 214 ods. 1 Trestného poriadku prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní. 

	Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti som preto rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Peter Michalík
prokurátor