Okresná prokuratúra Piešťany 
Vážska 28, 921 01 Piešťany 	

Sp. zn. : Pv 23/14/2204	Piešťany, 25.6.2014
EEČ : 2-18-148-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	týranie blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215 odsek 1 písmeno a Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Piešťany
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX, 
 pre trestný čin týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a) Trestného zákon účinného do 31.12.2005  na tom skutkovom základe, že

že v období od mesiaca február 2003 do 05.01.2004 v Drahovciach, v rodinnom dome nachádzajúcom sa na ulici Cintorínskej XXXXX, opakovane napádal verbálne a fyzicky svoju manželku XXXXX  tým spôsobom, že ju chytil za ramená, zhodil na zem päsťami udieral do hlavy, kopal do oblasti chrbta, pričom na ňu kričal, že je špina, sprostá suka a toto jeho chovanie v nej vyvolalo strach o život a bezpečnosť a spôsobilo jej neustály stres a utrpenie, 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Vyšetrovateľ Úradu justičnej a kriminálnej polície, Okresného riaditeľstva PZ v Trnave /ďalej len „vyšetrovateľ PZ“/  uznesením pod číslom ORP-XXXXXOVK-PN-2004 zo dňa 04.03.2004 podľa § 163 ods. 1 Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 vzniesol obvinenie XXXXX za trestný čin týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 215 ods. 1 písm. a) Trestného zákon účinného do 31.12.2005  na tom skutkovom základe, že v období od mesiaca február 2003 do 05.01.2004 v Drahovciach, v rodinnom dome nachádzajúcom sa na ulici Cintorínskej č.XXXXX opakovane napádal verbálne a fyzicky svoju manželku XXXXX  tým spôsobom, že ju chytil za ramená, zhodil na zem päsťami udieral do hlavy, kopal do oblasti chrbta, pričom na ňu kričal, že je špina, sprostá suka a toto jeho chovanie v nej vyvolalo strach o život a bezpečnosť a spôsobilo jej neustály stres a utrpenie. 

Uznesením vyšetrovateľa PZ, ČVS:ORP-XXXXXUJKP-OVK-2004 zo dňa 13.10.2004 bolo trestné stíhanie obv. XXXXX prerušené podľa § 173 ods. 1 písm. a) Trestného poriadku účinného do 31.12.2005 z dôvodu neprítomnosti svedkyne - poškodenej XXXXX. 
	
	Vyšetrovateľ PZ dňa 12.07.2006 uznesením  ČVS:ORP-XXXXX/UJKP-OVK-2004  podľa §  228 ods. 5 Trestného poriadku  rozhodol o pokračovaní v trestnom stíhaní obv. XXXXX, keďže pominul dôvod prerušenia trestného stíhania. 

	Uznesením vyšetrovateľa PZ, ČVS:ORP-XXXXX/UJKP-OVK-2004 zo dňa 26.7.2006 bolo   trestné stíhanie   obv. XXXXX  opätovne prerušené  podľa  § 228 ods. 2 písm. a) Trestného poriadku  z dôvodu neprítomnosti svedkyne - poškodenej XXXXX. 

V trestnom stíhaní bolo pokračované až dňa 24.08.2012, nakoľko bolo zistené, že poškodená XXXXX sa zdržiava vo Švédsku. 

V priebehu vyšetrovania vyšetrovateľ vypočul obvineného XXXXX a svedkov XXXXX, XXXXX, XXXXX, XXXXX a XXXXX. Prostredníctvom právnej pomoci adresovanej Švédskemu kráľovstvu bola vypočutá poškodená XXXXX a XXXXX.  Do vyšetrovacieho spisu vyšetrovateľ ďalej zadovážil znalecký posudok  XXXXX, znalkyne z odboru psychiatrie, znalecký posudok XXXXX, znalca z odvetvia chirurgia a traumatológia, odborné stanovisko XXXXX, znalca z odboru psychológia, záznamy zo zdravotnej dokumentácie XXXXX, správy z Obecného úradu Drahovce, register trestov, správy a posudky k osobe XXXXX, správy z psychiatrických ambulancií XXXXX, XXXXX a XXXXX  a ostatný na vec sa vťahujúci listinný materiál. 

Dňa 16.06.2014 bol na tunajšiu prokuratúru doručený vyšetrovací spis s návrhom na zastavenie trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku.  

Obvinený XXXXX sa priznal k jednému fyzickému útoku, ku ktorému došlo rozpätí medzi mesiacom február 2003 až január 2004. 
Vo svojej výpovedi v prípravnom konaní uviedol, že v minulosti bol ženatý so XXXXX a spolu žili v jeho rodičovskom dome v obci Drahovce na ulici Cintorínska č. XXXXX aj s jeho matkou, ktorá medzičasom zomrela. Počas manželstva sa im narodili dve deti, XXXXX a XXXXX.  Pre nedostatok finančných prostriedkov v domácnosti  dochádzalo medzi manželmi  k hádkam, ktoré prerástli aj do  vulgárneho  osočovania. Manželka XXXXX odišla napriek jeho nesúhlasu pracovať do zahraničia ako opatrovateľka starých ľudí a našla si novú známosť. Pre podozrenie z manželkinej nevery  dochádzalo  medzi nimi k opätovným hádkam, ktoré vyústili v presne nezistený deň v rozpätí medzi mesiacom február 2003 až január 2004 k fyzickému napadnutiu XXXXX, pri ktorom manželku v ich dome zbil a to holými rukami po celom tele vrátane hlavy a tváre a to skôr zo žiarlivosti a zúfalstva,  že má novú známosť. Toto napadnutie sa odohralo iba jeden krát v ich dome bez akýchkoľvek svedkov. Manželka neveru popierala, po čase ho opustila aj s deťmi a to s novou známosťou a od tej doby sa ku nemu nevrátila,  žije aj s deťmi v zahraničí, vo Švédsku, kde si založila novú rodinu. Napriek uvedenému doposiaľ udržiava s bývalou manželkou telefonický kontakt.   Nepovažuje sa za tyrana najmä z dôvodu, že v čase, keď chodila  manželka do   zahraničia  za prácou nechala práve jemu  v opatere dve maloleté spoločné deti. 

Poškodená XXXXX, bývalá manželka obvineného matka ich dvoch spoločných detí, využila svoje zákonné právo a k veci odmietla vypovedať, uviedla len to, že s obvineným XXXXX si dobre vychádzajú.  

Svedok XXXXX, syn obvineného XXXXX, taktiež využil svojej zákonné právo a k veci  odmietol vypovedať. 

Svedkyňa XXXXX, sestra poškodenej XXXXX  uviedla, že v čase keď malo dôjsť ku spáchaniu skutku so sestrou neudržiavala kontakt, nakoľko boli pohnevané a nebavili sa spolu, teda nebola svedkom žiadnej udalosti. 

Svedkyňa XXXXX, sestra poškodenej XXXXX, uviedla, že nebola nikdy svedkom žiadneho incidentu medzi obv. XXXXX a XXXXX. Sestra XXXXX sa  jej pri sporadickej  návšteve posťažovala na to, že obv. XXXXX pije a keď je opitý je agresívny a vulgárny. Sestru stretávala v obci takmer denne, ale nikdy si nevšimla na jej tvári, či rukách stopy po hematómoch. Má vedomosť, že sestra u nich, teda v dome, kde v tom čase svedkyňa XXXXX bývala aj s matkou,  asi dvakrát  prespala. 

Svedkyňa XXXXX, matka poškodenej XXXXX, vypovedala, že dcéra XXXXX  žije už posledných 6-7 rokov vo Švédsku, kde má založenú druhú rodinu.  Počas trvania  manželstva jej dcéry s XXXXX sa jej dcéra pri sporadických návštevách zdôverila, že manžel si vypije a je agresívny, nevedela však ako často sa toto udialo. Dcéra sa jej sťažovala na to, že XXXXX je veľmi šetrný, dohováral jej za neúmerné plytvanie energiami  a pod. Na tele svojej dcéry videla jeden krát modrinu v oblasti krížov, na čo jej dcéra povedala, že spadla zo schodov, iné zranenie na nej nevidela. Rovnako uviedla, že v čase trvania manželstva jej dcéry s obv. XXXXX táto od neho odišla a počas noci prespala u matky. Ona sama (svedkyňa XXXXX) nemá osobne negatívnu skúsenosť s agresívnym správaním XXXXX a rovnako predpokladá, že tento nikdy neublížil spoločným deťom, o ktoré sa staral najmä v čase, keď bola dcéra XXXXX odcestovaná v zahraničí za prácou, kam chodila na dvojtýždňové turnusy v období pred koncom manželstva s obvineným. 

XXXXX. XXXXX XXXXX všeobecná lekárka, u ktorej bola v čase vyšetrovaného skutku v lekárskej starostlivosti poškodená XXXXX sa ku skutku vyjadrila v zmysle predloženého záznamu zo zdravotnej dokumentácie poškodenej, pričom uviedla, že hematómy, ktoré  diagnostikovala na tele pacientky v priebehu decembra 2003  nasvedčovali fyzickému napadnutiu inou osobou, kde samotná pacientka uviedla, že jej ich spôsobil manžel, pričom sa zároveň posťažovala na to, že je manželom fyzicky a psychicky týraná viac ako 10 rokov, sťažovala sa na zlé rodinné pomery, alkoholizmus manžela a zlé finančné pomery v rodine. Poškodená u nej nebola na žiadnom inom ošetrení v súvislosti s útokmi manžela.     

Svedok XXXXX ako bývalý starosta obce Drahovce a zároveň občan tejto obce nemá vedomosť o tom, že by dochádzalo v rodine XXXXX teda medzi manželmi XXXXX a XXXXX k fyzickému napádaniu poškodenej, prípadne, že by táto bola svojim manželom týraná. Nikdy na tejto nevidel nijaké stopy po modrinách či iných zraneniach, nikdy sa nebola sťažovať na Obecnom úrade, nežiadalo o pomoc a ani žiadny z občanov obce Drahovce na takúto skutočnosť neupozornil Obecný úrad. Predpokladá, že keby dochádzalo k takémuto konaniu v akejkoľvek rodine v obci, občania by s určitosťou na tieto problémy reagovali  a vec by nahlásili starostovi, resp.  Obecnému  úradu.

V priebehu vyšetrovania bol do konania pribraný XXXXX, znalec z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie chirurgia a traumatológia, zo záverov jeho znaleckého posudku č. 047/04 vyplýva, že poškodená XXXXX pri fyzickom napadnutí približne  dňa 24.11.2003 utrpela pohmoždenie mäkkých častí ramien oboch horných končatín s krvnými podliatinami vľavo 14x4cm, vpravo 10x2,5 cm. Z medicínskeho hľadiska znalec tieto zranenia označil ako ľahké. Zranenie neviedlo ku vzniku žiadnych komplikácií, ktoré by sťažili daný zdravotný stav pacientky, resp. by ju ohrozovali na živote. Zranenie vzniklo pôsobením tvrdého tupého predmetu na miesta, kde vznikli objektívne známky poranenia. Intenzita pôsobiacej sily bola  slabá, až stredne silná.  Predmetom násilia podľa tvaru krvných výronov nasvedčovala palica a znalec nevylúčil ani ruku zovretú v päsť. Možný je aj náraz ramenom na tupý predmet, teda narazenie na tvrdý predmet pri páde. Zranenia, ktoré poškodená utrpela si vyžadujú dobu liečenia 2-3 týždne. V danom prípade nebola vystavená práceneschopnosť, táto však nie je vylúčená, môže byť v takomto prípade krátkodobá po dobu liečby, čo je do 3 týždňov. Poškodená nebola kvôli zraneniami výrazne obmedzená v bežnom spôsobe života, iba v oblasti mobility a to v ľahkej forme, kde obmedzenie spočívalo v oblasti fyzickej záťaže a manuálnej práce. Zranenia nezanechali trvalé následky. 

Zo znaleckého posudku XXXXX, znalkyne z odboru zdravotníctvo, odvetvie psychiatria, bolo zistené, že obv. XXXXX nie je závislý od alkoholu, omamných a psychotropných látok.  

Vyšetrovateľ uznesením ČVS:ORP-XXXXX/UJKP-OVK-2004 zo dňa 14.7.2006 pribral do konania XXXXX, znalkyňu z odboru klinickej psychológie, za účelom posúdenia vierohodnosti výpovede XXXXX a XXXXX, syna obvineného ako aj zistenia, či poškodená XXXXX trpí syndrómom týranej osoby. 
Poškodená XXXXX sa však vyšetreniu nepodrobila. Od roku 2005  sa dlhodobo zdržiava v zahraničí, vo  Švédsku, odmietla sa podrobiť komplexnému psychologickému vyšetreniu a diagnostike. Bez riadneho psychologického vyšetrenia sa znalkyňa XXXXX nevedela k veci  adekvátne vyjadriť a nemohla ani vyhotoviť znalecký posudok.  

Zo zabezpečených správ z psychiatrických ambulancií nachádzajúcich sa v  meste Piešťany, teda regionálne najbližších k miestu bývalého trvalého bydliska poškodenej XXXXX bolo zistené, že táto nikdy nenavštívila lekárov týchto ambulancií. 
 	 
Pre naplnenie znakov skutkovej podstaty trestného činu  týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215  ods. 1 písm. a) Trestného zákona účinného do 31.12.2005 sa vyžaduje, aby páchateľ týral blízku osobu alebo osobu, ktorá je v jeho starostlivosti alebo výchove, spôsobujúc jej fyzické utrpenie alebo psychické utrpenie najmä bitím, kopaním, údermi, spôsobovaním rán a popálenín rôzneho druhu, ponižovaním, pohŕdavým zaobchádzaním, neustálym sledovaním, vyhrážaním, vyvolávaním strachu alebo stresu, násilnou izoláciou, citovým vydieraním alebo iným správaním, ktoré ohrozuje jej fyzické alebo psychické zdravie, alebo obmedzuje jej bezpečnosť. 
Blízkou osobou sa v zmysle ustanovenia § 89 ods. 7 Trestného zákona účinného do 31.12.2005 rozumie príbuzný v pokolení priamom, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec a manžel; iné osoby v rodinnom alebo obdobnom pomere sa pokladajú za navzájom blízke osoby len vtedy, keby ujmu, ktorú utrpela jedna z nich, druhá právom pociťovala ako ujmu vlastnú. 
Za týranie blízkej a zverenej osoby sa považuje také nakladanie s blízkou alebo zverenou osobou, ktoré sa vyznačuje hrubším stupňom necitlivosti a bezohľadnosti  s určitým trvaním. Nevyžaduje sa aby u blízkej alebo zverenej osoby vznikli následky na zdraví, ale musí ísť o také konanie, ktoré týraná osoba pre jeho hrubosť, bezohľadnosť, alebo bolestivosť pociťuje ako ťažké príkorie. Musí ísť o takú formu týrania, ktoré spôsobuje fyzické, alebo psychické utrpenie. 

Vyhodnotením zhromaždených dôkazov nemožno konanie obvineného, v dôsledku ktorého poškodená XXXXX utrpela zranenie - pomliaždenie ramien,  ako konanie, ktoré by vykazovali znaky skutkovej podstaty trestného  týrania blízkej osoby a zverenej osoby v zmysle Trestného zákona tak ako je vyššie uvedené.   

Fyzické napadnutie možno vyhodnotiť ako hrubé, bezohľadné a necitlivé, jednalo sa však o  jednorázový fyzický útok voči XXXXX. V danom skutku však absentujú prvky určitej trvalosti. Tieto dokonca  neboli nahradené ani intenzitou, teda intenzita skutku nebola taká silná, závažná.

Žiadny z vypočutých svedkov nebol priamym svedkom, pozorovateľom fyzického či iného napádania XXXXX jej manželom. Túto vedomosť mali iba z počutia od poškodenej, ktorá  odmietla k veci po vznesení obvinenia, vypovedať. 
V prípade, že by dochádzalo v skutočnosti k hrubému a necitlivému správaniu voči poškodenej nebolo preukázané, či tieto  spôsobili XXXXX utrpenie, resp. či táto  správanie manžela pociťovala ako utrpenie, či ťažké príkorie  v pravom slova zmysle,  nakoľko menovaná nebola podrobená psychologickému vyšetreniu zameranú na diagnostikovanie syndrómu týranej ženy. 

Avšak v rozpore s prvotnou výpoveďou poškodenej XXXXX (pred vznesením obvinenia), v ktorej sa poškodená vyjadrila o agresívnom a násilníkom správaní svojho manžela je skutočnosť, že spoločné deti ponechala v jeho opatere a výchove v čase keď pracovala v zahraničí, pričom odchádzala za prácou do zahraničia aj po dobu dvoch súvislých  týždňov. 
V danom prípade absentujú známky trvalosti nakoľko poškodená ako je už uvedené pracovala v zahraničí, teda s manželom obv. XXXXX nebola v neustálom kontakte.   
 
V zmysle § 2 ods.12 Trestného poriadku orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán. 

V zmysle uvedeného po vyhodnotení všetkých zhromaždených dôkazov a po ich starostlivom uvážení som dospela k záveru, že konaním obvineného XXXXX nedošlo k naplneniu tak objektívnej ako aj subjektívnej stránky skutkovej podstaty trestného činu  týrania blízkej osoby a zverenej osoby podľa § 215  ods. 1 písm. a) Trestného zákona účinného do 31.12.2005. 

Fyzické napadnutie XXXXX jej manželom XXXXX, ku ktorému došlo  v presne nezistenom čase asi dňa 24.11.2003 v rodinnom dome č. XXXXX v obci Drahovce  chytil za ramená a zhodil na zem a následne udieral do oblasti hlavy, ramien a kopal do oblasti chrbta následkom čoho XXXXX utrpela  pohmoždenie mäkkých častí ramien oboch horných končatín s krvnými podliatinami vľavo 14x4cm, vpravo 10x2,5 cm s dobou liečenia do 3 týždňov, by mohli byť posudzované ako trestný čin ublíženia na zdraví podľa § 221 ods.1 Trestného zákona účinného do 31.12.2005. 
Prečinu ublíženia na zdraví podľa § 221 ods.1  Trestného zákona účinného do 31.12.2005 sa dopustí ten kto inému úmyselne ublíži na zdraví.  
	Ublížením na zdraví sa na účely tohto zákona rozumie také poškodenie zdravia iného, ktoré si objektívne vyžiadalo lekárske vyšetrenie, ošetrenie alebo liečenie, počas ktorého bol nie iba na krátky čas sťažený obvyklý spôsob života poškodeného.  
	 Z vyššie opísaného bolo zistené, že ku konaniu  XXXXX  došlo  v presne nezistenom čase dňa 24.11.2003.  

V zmysle ustanovenia § 2  Trestného zákona č. 300/2005 Z. z.  v znení neskorších predpisov o časovej pôsobnosti Trestného zákona,  trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona účinného v čase, keď bol čin spáchaný. Ak v čase medzi spáchaním činu a vynesením rozsudku nadobudnú účinnosť viaceré zákony, trestnosť činu sa posudzuje a trest sa ukladá podľa zákona, ktorý je pre páchateľa priaznivejší. Páchateľovi možno uložiť taký druh trestu, ktorý dovoľuje uložiť zákon účinný v čase, keď sa o trestnom čine rozhoduje, ak je to pre páchateľa priaznivejšie.
 Podľa § 9 ods.1 písm. a) Trestného poriadku,  trestné stíhanie nemožno začať, a ak už bolo začaté nemožno v ňom pokračovať a musí byť zastavené, ak je trestné stíhanie premlčané. 
V ustanovení § 67 ods.1 písm. c), d), e)  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. v znení účinnom v čase spáchania skutku je obligatórne stanovené, kedy dochádza k premlčaniu trestného stíhania, resp. trestnosť činu zaniká uplynutím premlčacej doby, ktorá je desať rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody viac ako päť rokov, päť rokov, ak je horná hranica trestnej sadzby odňatia slobody viac ako jeden rok a tri roky pri ostatných trestných činoch.   
V danom prípade bolo zistené, že ku spáchaniu skutku, resp. trestného činu ublíženia na zdraví  došlo dňa 24.11.2003,  teda premlčacia doba  už  uplynula. 
V zmysle § 67 ods.3 písm. a), b)  Trestného zákona č. 140/1961 Zb. v znení účinnom v čase spáchania skutku premlčanie trestného stíhania sa prerušuje vznesením obvinenia pre trestný čin, o premlčanie ktorého ide, ako aj po ňom nasledujúcimi úkonmi policajného orgánu, vyšetrovateľa, prokurátora alebo súdu smerujúcimi k trestnému stíhaniu páchateľa, alebo ak páchateľ spáchal v premlčacej dobe trestný čin nový, na ktorý tento zákon ustanovuje trest rovnaký alebo prísnejší.  

V priebehu vyšetrovania najmä lustráciou v evidenciách PZ, zabezpečením registra trestov a ostatných listinných materiálov bolo zistené, že  XXXXX  nebol v  čase plynutia  premlčacej doby odsúdený pre žiadny trestný čin. Bolo však voči obv. XXXXX  vedené trestné stíhanie, a to uznesením vyšetrovateľa PZ  pod  ČVS: ORP- 390/2003  zo dňa 04.03.2004  za trestný čin týrania blízkej a zverenej osoby podľa § 215 ods.1 písm. a) Trestného zákona /účinného do 31.12.2005/ avšak nie pre  trestný čin, o premlčanie ktorého ide. Na základe uvedeného  k prerušeniu premlčania trestného stíhania nedošlo.

V zmysle § 215 ods.1 písm. b) Trestného poriadku prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Vzhľadom na uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Katarína Jurčová
prokurátorka