Okresná prokuratúra Martin 
Vajanského nám. 1, 036 80 Martin 1 	

Sp. zn. : 3 Pv 523/11/5506	Martin, 26.5.2014
EEČ : 2-40-259-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Zvýhodňovanie veriteľa podľa § 240 odsek 1, odsek 3 Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 246/2012 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Martin
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
na tom skutkovom základe, že v období od roku 2006 do júna 2008 odoberal ako konateľ spoločnosti XXXXX s.r.o. XXXXX tovar od podnikateľského subjektu XXXXX - XXXXX XXXXX, pričom za tovar boli dodávateľom vystavované faktúry a to 20.05.2008 faktúra č.  200080264 splatná dňa 19.06.2008 na sumu 9.288,75 € a 27.06.2008 faktúra č. 2080396 splatná dňa 27.07.2008 na sumu 2.357,50 €, pričom tieto faktúry neboli odberateľom  nikdy uhradené a napriek tomu v období od 01.06.2008 do 02.08.2009 boli uhradené iné faktúry s neskorším dátumom splatnosti vystavené dodávateľom XXXXX spolu na sumu 23.433,47 €, čím podľa znaleckého posudku bolo poškodených ďalších 87 veriteľov, pretože ich predtým splatné faktúry spolu v sume 602.655,58 € uhradené neboli, tak ako aj faktúry vystavené poškodeným XXXXX - XXXXX XXXXX, a celkovo bola veriteľom spôsobená škoda v sume 602.655,58 €,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Poverený príslušník OO PZ XXXXX   dňa 09.11.2012 uznesením sp. zn. ČVS XXXXX vzniesol podľa § 206 ods. 1 Tr. por. obvinenie obv. XXXXX, nar. XXXXX, bytom XXXXX, ul. XXXXX pre prečin zvýhodňovania veriteľa podľa § 240 odsek 1,  Tr. zák. na hore uvedenom skutkovom základe. Pôvodne bolo vznesené obvinenie iba pre skutok, kde ako poškodený vystupoval XXXXX, vtedy bola spôsobená škoda 14.963,12 €, neskôr však vyšetrovateľ, na základe znaleckého posudku, konanie prekvalifikoval a škoda bola upravená na sumu 602.655,58 €.

Obvinený sa k spáchanému skutku nepriznal. Na svoju obhajobu uviedol, že v spoločnosti podnikal spoločne s druhým konateľom   XXXXX, ktorý mal však na starosti výrobu. Podľa jeho názoru spoločnosť predĺžená nikdy nebola, mali dostatok majetku na to, aby veriteľov mohli uspokojiť, z toho dôvodu Okresný súd v XXXXX v roku 2009 povolil reštrukturalizáciu. Spoločnosť sa nachádzala v druhotnej platobnej neschopnosti.

Za poškodenú stranu bol vypočutý XXXXX, ktorý uviedol, že od roku 2006 obchodoval so spoločnosťou XXXXX XXXXX, pričom problémy v podnikaní nastali až v roku 2008, kedy vystavil dve faktúry a tieto mu neboli nikdy uhradené, z toho dôvodu podal návrh na Okresný súd v XXXXX na vydanie platobného rozkazu, pričom v auguste 2009 bolo konanie na súde zastavené, pretože spoločnosti bola povolená reštrukturalizácia. Nim podané trestné oznámenie sa týkalo tej skutočnosti, že on ako dodávateľ bol nahradený inou spoločnosťou a to spoločnosťou XXXXX Bratislava, pričom odberateľ faktúry vystavené tejto spoločnosti uhradil, hoci jeho splatné faktúry uhradené nikdy neboli. K náhrade škody sa pripájajú vo výške neuhradených faktúr.

	Svedok XXXXX potvrdil, že v spoločnosti XXXXX XXXXX mal na starosti výrobu a druhý konateľ XXXXX obchodné záležitosti. Potvrdil, že s XXXXX v minulosti obchodovali a faktúry, ktoré tejto spoločnosti za tovar neuhradili boli prihlásené v reštrukturalizačnom konaní a dlh je postupne splácaný. Nahradenie tejto dodávateľskej spoločnosti spoločnosťou XXXXX nebolo realizované v úmysle zvýhodniť nejakého dodávateľa, ale vyvolala to podnikateľská situácia na trhu v roku 2008, keď v strojárenstve nastala kríza, im prestali platiť odberatelia a nespokojní dodávatelia sa začali obracať na súdne konanie. Aj v súčasnej dobe obchodujú so spoločnosťami voči ktorým mali dlh pred reštrukturalizáciou, napr. spoločnosť XXXXX Taktiež evidujú spoločnosti, ktoré im do dnešného dňa dlhujú vysoké sumy za dodané výrobky, častokrát sú medzi nimi zahraniční dodávatelia.
 
	Svedkyňa XXXXX, ekonómka spoločnosti XXXXX XXXXX uviedla, že faktúry v skúmanom období boli uhrádzané prostredníctvom Interbankingu, žiadne poradie uhrádzania faktúr nebolo stanovené, nemali žiadny počítačový systém, ktorý by faktúry zoraďoval podľa dátumu splatnosti. O úhradách rozhodoval prevažne Ing. XXXXX, ale nemá vedomosť o tom, ktorý z konateľov rozhodol o úhrade faktúr spoločnosti XXXXX a nevie sa vyjadriť ani k tomu, či konatelia vedeli o práve týchto dvoch faktúrach ako o neuhradených. Príkazy k úhrade dostávala vždy ústne. Potvrdila, že osoba XXXXX v minulosti pracovala v spoločnosti XXXXX XXXXX a neskôr v XXXXX, ale nepovažovala za podstatné o tomto informovať konateľov.  V roku 2008 z dôvodu neplatenia nimi vystavených faktúr sa spoločnosť dostala do krízy, mali problémy aj s úvermi bánk a postihla ich aj plynová kríza vo výrobe.
 
	Vo veci bol vypracovaný znalecký posudok, ktorý zodpovedal otázky týkajúce sa ekonomickej situácie v spoločnosti obvineného.

Na základe takto zisteného stavu, vyšetrovateľ predložil na tunajšiu prokuratúru spisový materiál s návrhom na podanie obžaloby.

V zmysle  ustanovenia §-u 240 ods. 1, 3 Trestného zákona sa trestného činu zvýhodňovania veriteľa, dopustí ten kto
	(1) Kto ako dlžník, ktorý nie je schopný plniť svoje splatné záväzky, zmarí, hoci aj len čiastočne, uspokojenie svojho veriteľa tým, že zvýhodní iného veriteľa, potrestá sa odňatím slobody až na dva roky.
 
	(2) Odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky sa páchateľ potrestá, ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 väčšiu škodu.
 
	(3) Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spôsobí činom uvedeným v odseku 1 škodu veľkého rozsahu.
 
	Pokiaľ ide o trestný čin zvýhodňovania veriteľa, je nevyhnutné si uvedomiť nasledovné:
	- na vyvodenie trestnej zodpovednosti je potrebné, aby mal páchateľ najmenej dvoch veriteľov s najmenej dvomi splatnými pohľadávkami (teda minimálne dve osoby, ktoré majú voči nemu pohľadávku, teda právo na plnenie. Za takéto osoby sa považujú napríklad aj zamestnanci, ktorí majú voči zamestnávateľovi právo na výplatu miezd ale aj oprávnené osoby, ktorým sa z týchto miezd majú odvádzať povinné platby ohľadne dane z príjmov, či poistných odvodov).
	- na vyvodenie trestnej zodpovednosti je potrebné, aby páchateľ, v čase činu, nebol schopný plniť svoje splatné záväzky. Páchateľ teda, v čase, keď zvýhodňuje jedného z veriteľov, musí byť platobne neschopný, pričom za platobne neschopného sa považuje ten, kto má viac ako jedného veriteľa a nie je schopný plniť 30 dní po lehote splatnosti viac ako jeden peňažný záväzok (§ 3 ods. 2 zákona o konkurze). Na vyvodenie trestnej zodpovednosti sa síce nevyžaduje, aby bol, v čase činu, už vyhlásený na dlžníka konkurz, či aspoň podaný návrh na vyhlásenie konkurzu (konkurz nie je znakom skutkovej podstaty trestného činu zvýhodňovania veriteľa), avšak pod platobnou neschopnosťou je nutné rozumieť trvalý stav a nie prechodný stav dlžníka, ktorý nie je schopný hradiť svoje splatné finančné záväzky (na vyvodenie trestnej zodpovednosti teda nepostačuje len krátkodobá, či bežná - dočasná neschopnosť dlžníka uhrádzať svoje splatné záväzky). Rovnako sa za platobne neschopného nepovažuje dlžník, ktorý odmieta uhrádzať niektoré finančné záväzky, pretože ich neuznáva (je nutné odlíšiť prípady, keď dlžník nehradí svoje záväzky, pretože ich hradiť nemôže od situácie, keď ich hradiť nechce).
	- na vyvodenie trestnej zodpovednosti za spáchanie trestného činu zvýhodňovania veriteľa je potrebné, aby páchateľ zmaril, aspoň čiastočne, uspokojenie svojho veriteľa tým, že zvýhodní iného svojho veriteľa na úkor ostatných. Za zmarenie možno považovať nemožnosť veriteľa, ani čiastočne, dosiahnuť uspokojenie jeho pohľadávky z majetku dlžníka. Čiastočné zmarenie potom spočíva v tom, že veriteľ nemôže dosiahnuť uspokojenie v tom rozsahu, ktorého by inak dosiahol pri pomernom a rovnomernom uspokojení všetkých veriteľov bez zvýhodnenia niektorého z nich. Uspokojením veriteľa sa pritom rozumie poskytnutie takého plnenia v prospech veriteľa, ktoré je obsahom právneho vzťahu. Zvýhodnenie veriteľa potom spočíva v tom, že sa mu dostane od dlžníka, ktorý nie je schopný plniť svoje splatné záväzky, plnenie nezodpovedajúce zásade pomerného uspokojenia a to na úkor ostatných veriteľov toho istého dlžníka.
	- k trestnej zodpovednosti za spáchanie trestného činu zvýhodňovania veriteľa nestačí, ak dlžník len oddiali alebo sťaží uspokojenie veriteľa, pokiaľ ten má možnosť uspokojiť svoju pohľadávku z iného dlžníkovho majetku.  Skutkovú podstatu trestného činu zvýhodňovania veriteľa nenaplňuje ani konanie dlžníka, ktorý síce plne uspokojil pohľadávku len jedného z viacerých veriteľov, ak tak urobil s odôvodneným predpokladom získania ďalších prostriedkov (peňazí, či iného majetku) na uspokojenie pohľadávok ostatných veriteľov. Napríklad, ak by páchateľ uhradil dlžnú čiastku za elektrickú energiu v plnej výške len preto, aby nebola prerušená dodávka elektrickej energie a aby tak udržal v chode výrobnú halu a tým aj možnosť produkcie výrobkov z ktorých následného predaja dôvodne očakáva zisk k úhrade ostatných dlhov, nemohlo by ísť o spáchanie trestného činu zvýhodňovania veriteľa. Samotné plné prednostné uspokojenie pohľadávky jedného z viacerých veriteľov dlžníkom, ktorý je platobne neschopný teda ešte neznamená, že sa tak stalo s úmyslom zmariť uspokojenie pohľadávok ostatných veriteľov. Na druhej strane predpoklad, že prednostným uspokojením pohľadávky niektorého z viacerých veriteľov príde k zlepšeniu ekonomickej situácie dlžníka, musí byť dôvodný, nestačí len jeho všeobecné, nereálne očakávanie a spoliehanie na náhodu. 
	- na vyvodenie trestnej zodpovednosti za spáchanie trestného činu zvýhodňovania veriteľa sa vyžaduje úmyselné zavinenie. Páchateľ ako dlžník teda musí konať so zámerom vyhnúť sa pomernému uspokojeniu všetkých veriteľov a tým, že zvýhodní niektorého z nich, chce tým aspoň čiastočne zmariť uspokojenie  pohľadávok ostatných, prípadne si je vedomý toho, že jeho konanie môže mať uvedený následok a pre prípad, že ho spôsobí, je s tým uzrozumený .
	- na naplnenie základných znakov skutkovej podstaty trestného činu zvýhodňovania veriteľa podľa § 240 ods. 1 Tr. zák. sa nevyžaduje vznik škody (tá je predpokladom až naplnenia kvalifikovaných skutkových podstát tohto trestného činu), avšak, najmä s poukazom na ustanovenie § 10 ods. 2 Tr. zák., bude nevyhnutné aby určitá škoda znevýhodnému veriteľovi aj skutočne bola spôsobená a aby nebola v úplne zanedbateľnej výške (v opačnom prípade by zrejme bola závažnosť činu nepatrná v zmysle § 10 ods. 2 Tr. zák.).

Na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti je potrebné spáchanie toho ktorého trestného činu, t.j. naplnenie všetkých zákonných znakov trestného činu po formálnej stránke, ako aj po materiálnej stránke. Formálnu stránku pritom tvoria protiprávnosť a typové znaky skutkovej podstaty trestného činu charakterizujúce objekt, objektívnu stránku, subjekt a subjektívnu stránku. Materiálnu stránku tvorí závažnosť.

Objektívnu stránku trestného činu charakterizuje spôsob spáchania trestného činu a jeho následky. K obligatórnym znakom objektívnej stránky trestného činu patrí spôsob konania, následok trestného činu a príčinná súvislosť medzi konaním a následkom.

Subjektívnou stránkou trestného činu je zavinenie, teda vnútorný psychický vzťah človeka k určitým skutočnostiam, ktoré zakladajú trestný čin a to buď vytvorených páchateľom alebo objektívne existujúcich bez jeho pričinenia. 

Malou škodou sa podľa § 125 ods.1  Trestného zákona rozumie škoda prevyšujúca sumu 266,- €. Škodou väčšou sa rozumie suma dosahujúca najmenej desaťnásobok takej sumy a zároveň neprekročí sumu rovnajúcu sa stonásobku malej škody. 

V zmysle § 17 Trestného zákona pre trestnosť činu treba úmyselné zavinenie, ak neustanovuje tento zákon výslovne, že postačí zavinenie z nedbanlivosti. Subjektívna stránka trestného činu zahŕňa zavinenie, v tomto prípade vo forme úmyslu, zavinenie je obligatórnym znakom subjektívnej stránky  trestného činu a je nevyhnutné pre naplnenie ktorejkoľvek skutkovej podstaty trestného činu, k trestnému činu sprenevery nedošlo z dôvodu, že chýba subjektívne zavinenie zo strany obvineného.

Konanie v zmysle trestného práva je základnou zložkou objektívnej stránky trestného činu. Pokiaľ v skutku nie je obsiahnuté konanie v zmysle trestného práva, t.j. konanie alebo opomenutie, odpadajú ďalšie úvahy o tom či medzi trestne irelevantným konaním páchateľa a následkom je príčinná súvislosť a či tu je dané zavinenie.

	Obvinený XXXXX nemá záznam v evidencií trestov.

	Na základe vykonaných dôkazov som dospel k záveru, že obvinený nenaplnil zákonné znaky skutkovej podstaty trestného činu pre ktorý mu bolo vznesené obvinenie, a to ako po subjektívnej tak objektívnej stránke. Neuhrádzania faktúr podľa dátumu splatnosti ako také samo o sebe nie je trestným činom, ale obchodno-právnym vzťahom, ktorý je oprávnený posúdiť príslušný civilný súd.

Podľa § 215 ods.1, písm. b/, Tr. por. prokurátor zastaví trestné stíhanie ak nie je skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.

Vzhľadom na uvedené som rozhodol tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia.

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Dr. Roman Tatarka
prokurátor