Okresná prokuratúra Nové Zámky 
F. Rákocziho 15, 940 44 Nové Zámky 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 62/14/4404	Nové Zámky, 9.10.2014
EEČ : 2-33-132-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Prečin:	Nebezpečné vyhrážanie podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 204/2013 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Nové Zámky
Podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postupujem vec trestného stíhania obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
Okresnému úradu Nové Zámky, Odboru všeobecnej vnútornej správy

Dňa 17. 01. 2014 v čase o 05.30 h, v obci Dubník, XXXXX, za to, že vonku pri zvieratách nesvietilo svetlo, svojej družke vulgárne nadával, udrel ju a sotil, vyhodil ju z domu a povedal jej, že keď sa vráti z práce a nájde ju doma tak ju zabije, čím takto svojim konaním u poškodenej XXXXX, narodenej XXXXX, trvale bytom XXXXX, vzbudil obavu o svoj život a zdravie,

pretože výsledky vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom

Odôvodnenie:
Poverený príslušník Okresného riaditeľstva PZ v Nových Zámkoch, Obvodného oddelenia PZ Dvory nad Žitavou, uznesením ČVS: ORP-84/DZ-NZ-2014 zo dňa 17.01.2014 podľa § 199 odsek 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona na vyššie uvedenom skutkovom základe. 

Následne Poverený príslušník Okresného riaditeľstva PZ v Nových Zámkoch, Obvodného oddelenia PZ Dvory nad Žitavou, uznesením ČVS: ORP-84/DZ-NZ-2014, zo dňa 17.01.2014 podľa § 206 odsek 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre prečin nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona na vyššie uvedenom skutkovom základe. 

Dňa 17.01.2014 bol obvinený XXXXX zadržaný podľa § 86 Trestného poriadku a následne na základe návrhu prokurátora zo dňa 18.01.2014 podľa § 71 odsek 1 písmeno c) Trestného poriadku uznesením Okresného súdu Nové Zámky vzatý do väzby. Vzhľadom na doplnenú výpoveď poškodenej a dôkaznú situáciu vrátane znaleckého posudku k duševnému stavu svedkyne - poškodenej, bol obvinený na základe príkazu prokurátora podľa § 79 odsek 1 Trestného poriadku dňa 06.06.2014 prepustený z väzby. 
 
	V priebehu vyšetrovania, vedenom na Okresnom riaditeľstve PZ Nové Zámky, Odbore kriminálnej polície, pod ČVS: ORP-42/1-VYS-NZ-2014, bol v procesnom postavení obvineného vypočutý XXXXX, ktorý vo svojej výpovedi uviedol, že skutočnosti uvedené v uznesení o vznesení obvinenia sa nezakladajú na pravde. Svojej družke sa nikdy nijako nevyhrážal zabitím. Je pravda, že ju 2 - 3 krát v minulosti zbil a aj to, že sa veľa hádajú, lebo veľmi míňa peniaze a dáva ich synovi, ktorý ich minie v krčme. Ďalej však využil svoje právo a nevypovedal.

	Poškodená XXXXX, vo svojej výpovedi zo dňa 17.01.2014 okrem iného uviedla, že 17.01.2014 jej druh za to, že vonku pri zvieratách nesvietilo svetlo, vulgárne nadával, udrel ju a sotil, vyhodil ju z domu a povedal jej, že keď sa vráti z práce a nájde ju doma, tak ju zabije. Vždy je ku nej agresívny, po celú dobu spolužitia, dnes ju však nezbil, len ju sotil, zranenie nemá. Následne poškodená dňa 05.05.2014 uviedla, že druh sa jej vyhrážal zbitím, nie zabitím. 

Poškodená XXXXX, vo svojej výpovedi zo dňa 19.08.2014 uviedla, že žije s druhom XXXXX, s ktorým má 5 detí, už 20 rokov. Počas tohto obdobia jej druh chodil aj za druhými ženami. Ona tieto jeho zálety znášala kvôli ich deťom. Niekedy mu to aj vyčítala a vtedy sa zvykli hádať. Počas tohto obdobia aj dostala nejaké tie facky, ale nikdy to nebola riadna bitka. Tieto facky dostala asi tak 3 krát za tých 20 rokov. Bolo to dňa 17.01.2014 v čase okolo 05.00 h u nich doma za to, že vonku pri zvieratách nesvietilo svetlo, tak jej začal vulgárne nadávať a sotil ju o stenu a povedal jej, že keď sa vráti z práce a nebude všetko porobené ako má byť, teda opatrené zvieratá, tak ju zbije. Následne odišla vlakom do Nových Zámkov, kde stretla svojho brata XXXXX a povedala mu, ako žije so svojím druhom, že aké to má ťažké. On jej povedal, že ak je to tak, ako to hovorí, tak nech to ohlási na políciu, a preto išla a podala trestné oznámenie na svojho druha XXXXX. Nakoľko bola na XXXXX veľmi nahnevaná, že s ňou tak zle zaobchádza, teda, že sa spolu hádajú o všetkých domácich veciach a on musí mať pravdu, nestará sa o deti a nezarába peniaze, tak do trestného oznámenia, ktoré podala na polícii povedala, že ju XXXXX stále bije. Následne aj v ďalších výpovediach uviedla, že ju XXXXX bije a robí s ňou rôzne sexuálne praktiky. Ona to povedala preto, lebo si myslela, že keď Júliusovi policajti dohovoria, tak sa on polepší. To čo povedala na polícii je pravda len tak na polovicu. XXXXX ju nebil stále, ale dal jej 1-2 facky, aj to len asi 3 krát za celé obdobie, teda za tých 20 rokov. Po sexuálnej stránke nemusela nič zvláštne robiť, len musela si dať s ním sex, keď on chcel a to bývalo dosť často, aj keď jej sa nechcelo. Ona nevedela, že na základe jej oznámenia zoberú XXXXX do väzby, no keď už tam bol, tak rozprávala svoje trápenie s XXXXX aj bratovi XXXXX a sestre XXXXX. Nakoľko ona nejaké veci mohla doplniť, ktoré neboli pravdou a rozprávala to asi inak XXXXX a inak XXXXX, tak sa mohlo stať, že brat aj sestra uviedli do výpovedí rôzne veci, ktoré sa nezhodujú s jej výpoveďou. Dňa 06.06.2014 bol prepustený XXXXX z väzby a prišiel domov, odvtedy je v ich rodine lepšie, už sa nehádajú a žijú lepšie. Pri otázke vyšetrovateľa, že  prečo v každom jej výsluchu sú uvedené skutočnosti, ktoré nie sú, ako to ona uvádza pravdou, odpovedala XXXXX, že dané skutočnosti opísala preto tak nepravdivo, lebo chcela, aby sa XXXXX polepšil a správal sa k nej lepšie ako doteraz.

Poškodená sa s obvineným odmietla konfrontovať, využila svoje právo podľa § 130 odsek 1, odsek 2 Trestného poriadku.

	Svedkyňa XXXXX uviedla, že otec sa s mamou veľa hádajú niekedy dostala mama aj facku od otca, niekedy facku dostala aj ona za to, že sa zle správala, ale bola to len malá facka. Otec sa mame vyhrážal vyhodením z domu, ale nikdy svoju vyhrážku neuskutočnil. Jej sa otec nikdy nevyhrážal a o rodinu sa stará.

	Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že sa otec s mamou veľa hádajú, najmä kvôli práci, ktorú mama neurobí dobre, a kvôli nim, deťom. Pri týchto hádkach otec vyháňa mamu z domu. Jeho otec bije len vtedy, keď mal na to dôvod a nevyhrážal sa mu ničím. 

Svedok XXXXX, ml. vo svojej výpovedi, uviedol, že dňa 17.01.2014 ráno keď ešte spal asi okolo 5.30h ráno sa zobudil na krik, ako otec po mame kričí, že keď príde domov a nebude svetlo zapnuté, tak ju zbije a ich vyhodí z domu. Či ju udrel nevie povedať. Zabitím sa jej však nevyhrážal. Keď ju bije, tak vždy len fackami. 

Svedkyňa XXXXX, matka poškodenej uviedla, že dcéra sa jej nikdy nesťažovala o spolužití so svojim druhom XXXXX. Uviedla tiež, že jej dcéra, s ktorou má dobré vzťahy, chodila do špeciálnej školy, má poslabšie, jednoduché myslenie.

XXXXX XXXXX, sestra poškodenej, uviedla, že sestra sa jej nikdy nesťažovala na druha XXXXX, je jednoduchá a dosť často si vymýšľa, čo nie je pravda.  

Svedok XXXXX vo svojej výpovedi uviedol, že poškodenú XXXXX - svoju sestru, stretol v roku 2011, pri aktivačných prácach, kedy s ňou prehodil pár slov pri ceste, pričom sa mu nesťažovala na nič. Následne ju stretol ešte trikrát. Naposledy 17.01.2014, kedy sa porozprávali, pričom pôsobila psychicky labilne, hneď ju zobral na políciu, kde podala trestné oznámenie na svojho druha. Dodal tiež, že nevie, čo je pravda a nevie, komu má veriť. 
Do konania boli pribratí znalci z odboru psychológia, odvetvie klinická psychológia dospelých a psychológia sexuality a znalec z odboru zdravotníctvo a farmácia, odvetvie psychiatria, na vypracovanie znaleckého posudku na vyšetrenie duševného stavu svedkyne - poškodenej XXXXX, narodenej XXXXX, pričom podľa znaleckého posudku z 30.05.2014 výpoveď poškodenej XXXXX z odborno-psychologického hľadiska nemožno považovať za vierohodnú. U poškodenej XXXXX spáchanie uvedeného trestného činu nezanechalo žiadne chorobné následky a na psychike nezanechalo negatívne stopy. Poškodená netrpí syndrómom týranej osoby.

Podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona sa prečinu nebezpečného vyhrážania dopustí ten, kto sa inému vyhráža smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou takým spôsobom, že to môže vzbudiť dôvodnú obavu a taký čin spácha na chránenej osobe.

Podľa § 139 odsek 1 písmeno c) Trestného zákona sa chránenou osobou sa rozumie blízka osoba. 

Podľa § 127 odsek 4 Trestného zákona sa blízkou osobou sa na účely tohto zákona rozumie príbuzný v priamom pokolení, osvojiteľ, osvojenec, súrodenec a manžel; iné osoby v rodinnom alebo obdobnom pomere sa pokladajú za navzájom blízke osoby len vtedy, ak by ujmu, ktorú utrpela jedna z nich, druhá právom pociťovala ako ujmu vlastnú.

Objektívna stránka tohto trestného činu spočíva vo vyhrážkach páchateľa inej osobe smrťou, ťažkou ujmou na zdraví alebo inou ťažkou ujmou, a to takým spôsobom, že to u takejto osoby môže vzbudiť dôvodnú obavu o ich uskutočnenie. Dôvodnou obavou sa rozumie vyšší stupeň tiesnivého pocitu zo zla, ktorým je vyhrážané. Je potrebné posúdiť so zreteľom na všetky konkrétne okolnosti prípadu, či je vyhrážanie spôsobilé v inom vzbudiť dôvodnú obavu, najmä v povahe vyhrážky, fyzickým a charakterovým vlastnostiam páchateľa v súvise s fyzickými a povahovými vlastnosťami poškodeného, ich vzájomnému vzťahu a iné. Taktiež je potrebné odlíšiť nebezpečné vyhrážanie od prejavov, pri ktorých boli použité len silné slová, ale v skutočnosti o nič závažnejšieho nešlo. Pri vyhrážaní zabitím bude záležať na konkrétnej povahe vyhrážok, na tom, ako sa páchateľ pri vyhrážkach celkovo správal, či bral do ruky nejaké predmety, a tak naznačoval úmysel uskutočniť svoje hrozby alebo či šlo o hrozby, ktoré neboli vážne myslené a podobne. Je potrebné tiež zistiť, či má obvinený sklony k násilnému konaniu a či teda jeho hrozby naozaj mohli vzbudiť u poškodeného dôvodnú obavu. V tomto smere majú význam údaje o predchádzajúcich odsúdeniach obvineného, najmä so zameraním sa na to, za akých okolností sa obvinený v minulosti dopustil násilných trestných činov. Ide o úmyselný trestný čin, preto z hľadiska subjektívnej stránky sa pri tomto trestnom čine vyžaduje úmysel tak, ako je ustanovený v § 15 Trestného zákona. 

Dôvodná obava je preukázaná aj intenzitou strachu poškodeného z naplnenia vyhrážok obvineným. V tomto konkrétnom prípade mám za to, že intenzita konania obvineného XXXXX nedosahovala takú úroveň, ktorú je možné považovať za predpokladanú Trestným zákonom pre vyvodenie trestnej zodpovednosti. Samotná poškodená XXXXX vo svojej výpovedi uviedla, že vyhrážky jej druha súviseli so zbitím a nie so zabitím, chcela ho len vystrašiť. Z výsluchu tiež jednoznačne vyplýva, že medzi obvineným a poškodenou dochádzalo v minulosti opakovane k hádkam. Na základe uvedeného mám za to, že k naplneniu znakov trestného činu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona nedošlo, ale som toho názoru, že určitého protiprávneho konania sa obvinený XXXXX mohol dopustil, a toto konanie môže napĺňať skutkovú podstatu priestupku, ktorý by mohol prejednať príslušný orgán štátnej správy. Z vyšetrovacieho spisu je zrejmé, že rodinný život a vzťahy medzi obvineným XXXXX a jeho družkou XXXXX sú poznačené predchádzajúcimi dlhotrvajúcimi konfliktmi. Mám však za to, že medzi obvineným a jeho družkou sú narušené ich vzájomné vzťahy, a preto k určitým vulgárnym, či urážlivým prejavom zo strany obvineného mohlo dôjsť. 

V zmysle § 214 Trestného poriadku: 
(1) Prokurátor alebo policajt postúpi vec inému orgánu, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania preukazujú, že nejde o trestný čin, ale ide o skutok, ktorý by mohol byť priestupkom alebo iným správnym deliktom alebo by mohol byť prejednaný v disciplinárnom konaní.
(2) Policajt postúpi vec inému orgánu, iba ak vo veci nebolo vznesené obvinenie.
(3) Uznesenie o postúpení veci sa doručuje obvinenému a poškodenému a ak oznamovateľ nie je poškodeným, aj oznamovateľovi; uznesenie policajta sa najneskôr do 48 hodín doručí aj prokurátorovi.
(4) Proti uzneseniu podľa odseku 1 môže obvinený a poškodený podať sťažnosť, ktorá má odkladný účinok. 

S poukazom na všetky vyššie uvedené skutočnosti teda konštatujem, že v danom prípade sa dokazovaním vykonaným v priebehu vyšetrovania nepodarilo preukázať naplnenie znakov skutkovej podstaty prečinu nebezpečného vyhrážania podľa § 360 odsek 1, odsek 2 písmeno b) Trestného zákona, avšak konanie obvineného XXXXX, by mohlo byť príslušným orgánom prejednané ako priestupok proti občianskemu spolunažívaniu podľa § 49 odsek 1 písmeno d) Zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov. 

V zmysle § 49 odsek 1 písmeno d) Zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov sa priestupku sa dopustí ten, kto úmyselne naruší občianske spolunažívanie vyhrážaním ujmou na zdraví, drobným ublížením na zdraví, nepravdivým obvinením z priestupku, schválnosťami alebo iným hrubým správaním.
Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti som rozhodla tak, ako je uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. Trestné stíhanie obvineného XXXXX som podľa § 214 odsek 1 Trestného poriadku postúpila na prejednanie priestupku.  

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Katarína Bugyiová
prokurátorka