Okresná prokuratúra Prievidza 
M. Mišíka 22, 971 34 Prievidza 1 	

Sp. zn. : 2 Pv 326/13/3307	Prievidza, 9.9.2014
EEČ : 2-27-150-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Zločin:	Skresľovanie údajov hospodárskej a obchodnej evidencie podľa § 259 odsek 2 písmeno b, odsek 3 písmeno b Trestného zákona číslo 300/2005 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 59/2009 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Prievidza
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
trestne stíhaného vyšetrovateľom Okresného riaditeľstva policajného zboru v Prievidzi, odbor kriminálnej polície pod ČVS: ORP-287/OEK-PD-2013, pre zločin skresľovanie údajov hospodárskej a obchodnej evidencie podľa § 259 ods. 2, písm. b) ods. 3, písm. b)  Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona, ktorého sa mal dopustiť tak, že ako podnikateľ fyzická osoba s obchodným menom XXXXX, IČO: XXXXX, miesto podnikania XXXXX, XXXXX, aby ušetril peniaze v období od 01.01.2000 do 14.08.2009 úmyselne vôbec neviedol a ani nezabezpečil vedenie účtovníctva, vyhotovovanie účtovnej evidencie a podkladov slúžiacich na kontrolu účtovníctva v zmysle zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
     Vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva PZ v Prievidzi, odbor kriminálnej polície uznesením ČVS: ORP-287/OEK-PD-2013 zo dňa 23.04.2013 podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie vo veci zločinu skresľovania údajov hospodárskej a obchodnej evidencie podľa § 259 ods. 2, písm. b) ods. 3, písm. b)  Trestného zákona s poukazom na § 138 písm. b) Trestného zákona a zároveň podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku za uvedený zločin vzniesol obvinenie XXXXX. Stíhaného skutku sa mal dopustiť na tom skutkovom základe, že  ako podnikateľ fyzická osoba s obchodným menom XXXXX, IČO: XXXXX, miesto podnikania XXXXX, XXXXX XXXXX, aby ušetril peniaze v období od 01.01.2000 do 14.08.2009 úmyselne vôbec neviedol a ani nezabezpečil vedenie účtovníctva, vyhotovovanie účtovnej evidencie a podkladov slúžiacich na kontrolu účtovníctva v zmysle zákona č. 431/2002 Z. z. o účtovníctve.

     Vyšetrovateľ PZ predložil Okresnej prokuratúre XXXXX vyšetrovací spis, z ktorého som zistil, že je potrebné rozhodnúť o zastavení trestného stíhania podľa § 215 ods. 1, písm. b) Trestného poriadku z dôvodu, že nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.    

     Obvinenému je kladený za vinu skutok, ktorý sa mal stať tak, že obvinený v priebehu výkonu svojho podnikania z dôvodu, aby ušetril peniaze tak neviedol vôbec žiadnu účtovnú evidenciu, ktorá slúži na kontrolu účtovníctva a ani nezabezpečil jej vedenie akoukoľvek inou osobou. Takto mal podnikať bez vedenia účtovníctva v čase od roku 2000 do 2009. Uvedené vymedzenie stíhaného skutku, pre ktorý je vedené trestné stíhanie vyplynulo z výpovede obvineného v štádiu pred začatím trestného stíhania a zo zabezpečených listinných dôkazov.  

     Zo zápisnice o výsluchu obvineného v procesnom postavení svedka z konania Okresného riaditeľstva policajného zboru v Prievidzi ČVS: ORP-191/PD-PD-2013 z 03.04.2013 vyplynulo, že tento podnikal počas rokov 1999 až 2009 a počas tej doby účtovníctvo vôbec neviedol a ani nemal nikoho na jeho vedenie, preto ani nič na výzvu policajta nevydal. Práve zistenia o nevedení účtovníctva v označenej trestnej veci boli signalizované povereným príslušníkom a následne preverené v tomto trestnom konaní. Po signalizácii podozrenia boli uvedené skutočnosti preverené výsluchom podozrivého pred začatím trestného stíhania, kde obvinený pred začatím trestného stíhania vypovedal, že v rokoch 1999 až 2009 podnikal, je si vedomí svojich dlhov voči daňovému úradu vzniknuté na základe toho, že za roky XXXXX nepodal daňové priznanie k dani z príjmov fyzickej osoby. Na základe kontroly daňovým úradom mu bola za uvedené obdobia vyrubená daň. K tomu ďalej uvádza, že od 2000 až do 2008 si on žiadne účtovníctvo neviedol ani si nezabezpečil žiadneho účtovníka na vedenie účtovníctva, a to z dôvodu, že nemal na to peniaze. Posledné daňové priznanie podával niekedy v roku XXXXX, presne si to už nepamätá. Keďže si neviedol žiadne účtovníctvo, nepodával ani daňové priznania. Z uvedeného obdobia nemá žiadne faktúry ani nič čo by mohol predložiť ako časť účtovníctva. Zabezpečené boli tiež listinné dôkazy preukazujúce výkon podnikateľskej činnosti v rokoch XXXXX. Na takom skutkovom základe bolo vydané uznesenie o začatí trestného stíhania a o vznesení obvinenia. 

    Po doručení uznesenia o začatí trestného stíhania a o vznesení obvinenia si obvinený proti vznesenému obvineniu sťažnosť nepodal a pri prvom výsluchu odmietol vypovedať. Následne obvinený vypovedal, že k stíhanému skutku sa nepriznáva. Vypovedal, že za roky 2000 až 2005 nevykonával žiadnu podnikateľskú činnosť, nemal žiadne príjmy ani výdavky, a keďže žiadne zdaniteľné plnenia neuskutočnil, tak ani nemal aké účtovníctvo viesť. Za obdobie 2006 až 2009 vykonával podnikateľskú činnosť a za toto obdobie si viedol účtovníctvo sám vo forme jednoduchého účtovníctva. Niekedy asi v roku 2008 sa sťahoval z miesta trvalého bydliska do kancelárskych priestorov a pri tom sťahovaní sa mu stratila väčšina jeho účtovníctva, zostala mu z neho len malá časť, väčšinou išlo o faktúry. Obvinený tiež vypovedal tiež, že v štádiu pred začatím trestného stíhania síce vypovedal, že si účtovníctvo neviedol, ale to nebola pravda. Nepovažoval v tom čase pri výsluchu za potrebné to bližšie vysvetľovať. Na otázku ako viedol účtovníctvo za čas 2000-2009 obvinený uviedol, že viedol evidenciu vyšlých, došlých faktúr, pokladničnú knihu, evidencia príjmov a výdavkov. Nemal žiadnych zamestnancov a nepodával žiadne hlásenia do poisťovní.

     Obvinený potom vypovedal, že od 2000 do 2005 nemal žiadne obchody v rámci podnikania, výdavky si neviedol žiadne, nakoľko nebol platcom dane z pridanej hodnoty a keď mal zdaniteľné obchody tak si výdavky uplatňoval len percentom z príjmu (paušálne výdavky vo výške 40% z dosiahnutých príjmov v zmysle zákona o dani z príjmov). Zopakoval, že evidencie do roku 2008 sa mu stratili pri sťahovaní. Nakoniec obvinený vypovedal, že podnikal len v rokoch XXXXX Od začiatku roku 2009 už nepodnikal a v XXXXX mu bola zrušená živnosť ex offo. Po konfrontovaní obvineného so zabezpečenými listinnými dôkazmi o nákupoch tovaru v roku 2009 obvinený uviedol, že tento tovar nakúpil, ale iba ho skladoval, nikomu ho nepredal, časť spotreboval sám a zvyšok zlikvidoval z dôvodu uplynutia doby spotreby, lebo išlo o mrazené výrobky. K rozporu s predchádzajúcou výpoveďou o jeho nepodnikaní aj keď mal nakúpený tovar uviedol, že to bral ako nepodnikanie, lebo tovar nikomu nepredal.     

     Bola vypočutá svedkyňa XXXXX že v priebehu roku 1999 spracovávala účtovníctvo obvinenému, išlo o jednoduché účtovníctvo. Účtovníctvo mu viedla do roku 2000, kedy mu dovtedajšie účtovníctvo odovzdala a viac s ním nespolupracovala. Nevedela povedať či obvinený v ďalšom období podnikal alebo nepodnikal.

     Vypovedala svedkyňa XXXXX, že pracuje na XXXXX ako XXXXX, kde má na starosti aj obvineného ako daňový subjekt s obchodným menom XXXXX XXXXX IČO: XXXXX. Obvinený je od XXXXX do XXXXX evidovaný ako platca dane z príjmov fyzickej osoby, nebol evidovaný ako platca dane z pridanej hodnoty a nemá vedomosť, že by mal zamestnancov. Vzhľadom k tomu, že obvinený nepodal daňové priznanie k dani z príjmov fyzickej osoby za roky XXXXX a XXXXX bola mu táto daň vyrubená na základe pomôcok. Nevie či obvinený vykonával nejaké zdaniteľné obchody okrem rokov XXXXX a XXXXX, za ktoré mu bola daň vyrubená, na základe nahlášok tretích osôb. 

     Vo veci bol vypracovaný znalecký posudok z odboru ekonómia a manažment, kde predmetom skúmania bolo určiť v akom rozsahu mal obvinený viesť účtovníctvo, výkazy, hlásenia za obdobie XXXXX do XXXXX a posúdiť či doklady predložené obvineným možno považovať za vedené účtovníctvo. Znalkyňa v posudku uviedla, že obvinený keďže nebol platiteľom dane z pridanej hodnoty, neuplatňoval si výdavky preukázateľne vynaložené na dosiahnutie, zabezpečenie a udržanie príjmu (tzn. uplatňoval si len paušálne výdavky podľa § 6 ods. 10 zákona o dani z príjmov) nepovažoval sa za účtovnú jednotku a zákon o účtovníctve sa na neho nevzťahoval. Bol povinný viesť si evidenciu o príjmoch v časovom slede, o zásobách a o pohľadávkach. Tiež uviedla, že ak daňovník neuskutočnil žiadne obchody, nebol povinný viesť žiadnu evidenciu, ani podávať hlásenia či výkazy. Predložené doklady sú len podporným materiálom na vedenie evidencie. 

     Znalkyňa vo výsluchu k záverom znaleckého posudku vypovedala, že na základe výpovedí obvineného, zabezpečených listinných dôkazov sa obvinený ako daňový subjekt nepovažoval za účtovnú jednotku a zákon o účtovníctve sa na neho nevzťahuje. Daňovník počas uplatňovania výdavkov paušálom je povinný si viesť evidenciu o príjmoch v časovom slede. Obvinený teda v rokoch 2000 až 2009 nebol povinný si viesť účtovníctvo. Bol povinný viesť evidenciu o príjmoch na daňové účely. 

     Znalkyňa tiež opätovne vypovedala, že obvinený nebol povinný v rokoch XXXXX viesť si účtovníctvo. Obvinený bol povinný si viesť evidenciu príjmov, zásob a pohľadávok v zmysle záveru znaleckého posudku, ale tie slúžia len ako daňová evidencia na stanovenie, určenie príjmu do daňového priznania. Uvedené evidencie, ktoré mal ako daňovú evidenciu viesť, ale neslúžia na štatistické zisťovanie, evidenciu zamestnancov, kontrolu účtovníctva, kontrolu použitia dotácie, subvencie či iného plnenia zo štátneho či iného rozpočtu, určenie ceny majetku alebo kurzu cenného papiera, konkurz, vyrovnanie, reštrukturalizáciu alebo oddĺženie, zápis do obchodného registra, katastra nehnuteľností, evidencie motorových vozidiel ani iného registra podľa osobitného predpisu.     

     Do vyšetrovania boli zabezpečené doklady, ktoré boli obvinenému zaistené pri domovej prehliadke v inej jeho trestnej veci vedenej XXXXX, XXXXX. Išlo o doklady z obchodov obvineného s rôznymi podnikateľskými subjektmi a týkali sa len rokov XXXXX. Teda išlo o doklady, za zdaňovacie obdobie, za ktoré bola obvinenému správcom dane dodatočne vyrubená daň z príjmov fyzickej osoby a za obdobia, za ktoré mal účtovníctvo stratiť pri sťahovaní.          

     Zo správy XXXXX vyplýva, že obvinený bol vedený ako zamestnávateľ len od XXXXX do XXXXX.  

     Zo správy XXXXX vyplýva, že obvinený na dani z príjmov fyzickej osoby podal daňové priznanie len za obdobie roku XXXXX na dani z pridanej hodnoty registrovaný nebol. K dani zo závislej činnosti nepodal od XXXXX do XXXXX žiaden prehľad. Správca dane ku správe zaslal aj výpis z daňového priznania k dani z príjmov fyzickej osoby za zdaňovacie obdobie XXXXX tak ako bolo predložené daňovým subjektom - XXXXX. Z výpisu je zrejmé, že daňový subjekt mal v roku XXXXX príjmy zo XXXXX vo výške XXXXX Eur, výdavky zo XXXXX XXXXX Eur a XXXXX vo výške XXXXX Eur. 

     Z výpisu zo živnostenského registra na obvineného vyplýva, že tento podnikal od XXXXX a ukončil svoje podnikanie dňom XXXXX. 

     K rozporom medzi výpoveďou znalkyne, obvineného na jednej strane kde tvrdia uplatňovanie výdavkov paušálom a tvrdením správcu dane na druhej strane, ktorý ku svojej správe predložil výpis z daňového priznania kde výdavky prevyšujú dosiahnuté príjmy a teda nemôže ísť o uplatnenie výdavkov paušálom vo výške 40% príjmov, bolo od správu dane zistené, že pôvodne oznámené údaje sa nevzťahovali k obvinenému ale k inej osobe. Také údaje boli omylom ako údaje o obvinenom zaslané vyšetrovateľovi. Správca dane napokon uviedol, že obvinený ani za zdaňovacie obdobie rok XXXXX nepodal daňové priznanie k dani z príjmov fyzickej osoby. 

     Podľa § 259 ods. 1 Trestného zákona „Kto uvedie nepravdivé alebo hrubo skresľujúce údaje alebo zatají povinné údaje o závažných skutočnostiach vo výkaze, v hlásení, vo vstupných údajoch vkladaných do počítača alebo v iných podkladoch slúžiacich na
a) štatistické zisťovanie v úmysle zabezpečiť sebe alebo inému neoprávnené výhody, 
b) evidenciu zamestnancov v úmysle zabezpečiť sebe alebo inému neoprávnené výhody,
c) kontrolu účtovníctva,
d) kontrolu použitia dotácie, subvencie alebo iného plnenia zo štátneho rozpočtu, z rozpočtu verejnoprávnej inštitúcie, z rozpočtu štátneho fondu, z rozpočtu vyššieho územného celku alebo z rozpočtu obce,
e) určenie ceny majetku alebo kurzu cenného papiera pri jeho prevode alebo prechode na inú osobu,
f) konkurz, vyrovnanie, reštrukturalizáciu alebo oddĺženie, alebo
g) zápis do obchodného registra alebo katastra nehnuteľností, evidencie motorových vozidiel alebo iného registra podľa osobitného predpisu,
potrestá sa odňatím slobody na šesť mesiacov až tri roky.“

     Podľa § 259 ods. 2, písm. b) Trestného zákona „Rovnako ako v odseku 1 sa potrestá, kto v úmysle uvedenom v odseku 1 podklady uvedené v odseku 1 zničí, poškodí, urobí neupotrebiteľnými alebo nevedie.“

     Podľa § 259 ods. 3, písm. b) Trestného zákona „Odňatím slobody na tri roky až osem rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2 závažnejším spôsobom konania,“

     Podľa § 138 písm. b) Trestného zákona „Závažnejším spôsobom konania sa rozumie páchanie trestného činu po dlhší čas,“

     Podľa § 206 ods. 1, prvá veta Trestného zákona „Ak je na podklade trestného oznámenia alebo zistených skutočností po začatí trestného stíhania dostatočne odôvodnený záver, že trestný čin spáchala určitá osoba, policajt bez meškania vydá uznesenie o vznesení obvinenia, ktoré ihneď oznámi obvinenému a doručí najneskôr do 48 hodín prokurátorovi a ak je obvineným sudca, súdny exekútor, notár, znalec, tlmočník alebo prekladateľ, aj ministrovi spravodlivosti, a ak je obvineným advokát, aj Slovenskej advokátskej komore; o tomto úkone upovedomí bez meškania oznamovateľa a poškodeného.“

     V prípade, ak je páchateľ trestného činu známy, vyšetrovateľ môže jedným uznesením rozhodnúť o začatí trestného stíhania a o vznesení obvinenia. Uznesenie o vznesení obvinenia je dôležitým procesným úkonom, ktorým sa proti určitej osobe začína trestné stíhanie za konkrétny skutok, ktorý je trestným činom, a súčasne sa určuje jej procesné postavenie v trestnom konaní ako obvineného. Od tohto okamihu možno proti tejto osobe použiť prostriedky, ktoré poskytuje Trestný poriadok proti obvinenému. K záveru o spáchaní trestného činu určitou osobou stačí vyšší stupeň pravdepodobnosti, ktorý však musí byť konkrétne zistenými skutočnosťami dostatočne odôvodnený.

     Podľa § 201 ods. 2 Trestného poriadku „Policajt postupuje vo vyšetrovaní alebo v skrátenom vyšetrovaní tak, aby čo najrýchlejšie zadovážil podklady na objasnenie skutku v rozsahu potrebnom na posúdenie prípadu a zistenie páchateľa trestného činu.“

     Základnými skutočnosťami potrebnými pre posúdenie prípadu vrátane osoby páchateľa a následku trestného činu sú predovšetkým okolnosti, ktorých súhrn má dať odpoveď na otázku, či vyšetrovaná udalosť napĺňa znaky skutkovej podstaty trestného činu a či tento trestný čin spáchal obvinený. Sú to najmä skutočnosti uvedené v § 119 ods. 1 Trestného poriadku a v § 2 ods. 10 Trestného poriadku. Z týchto ustanovení treba vyvodiť predmet a rozsah dokazovania, ktorý je určený predovšetkým tým, že treba zistiť skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom pre rozhodnutie v prípravnom konaní.

     Podľa § 119 ods. 1 Trestného poriadku „V trestnom konaní treba dokazovať najmä
a) či sa stal skutok a či má znaky trestného činu,
b) kto tento skutok spáchal a z akých pohnútok 
c) závažnosť činu vrátane príčin a podmienok jeho spáchania,
d) osobné pomery páchateľa v rozsahu potrebnom na určenie druhu a výmery trestu a uloženie ochranného opatrenia a iné rozhodnutia,
e) následok a výšku škody spôsobenú trestným činom,
f) príjmy z trestnej činnosti a prostriedky na jej spáchanie, ich umiestnenie, povahu, stav a cenu.“

     Podľa § 2 ods. 10 Trestného poriadku „Orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. Dôkazy obstarávajú z úradnej povinnosti. Právo obstarávať dôkazy majú aj strany. Orgány činné v trestnom konaní s rovnakou starostlivosťou objasňujú okolnosti svedčiace proti obvinenému, ako aj okolnosti, ktoré svedčia v jeho prospech, a v oboch smeroch vykonávajú dôkazy tak, aby umožnili súdu spravodlivé rozhodnutie.“

     Podľa § 215 ods. 1, písm. b) Trestného poriadku „Prokurátor zastaví trestné stíhanie, ak nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.““

     Vo veci po vznesení obvinenia nebolo zistené ani preukázané, že by obvinený v období od 2000 až do 2009 vykonával podnikateľskú činnosť s výnimkou rokov XXXXX a XXXXX. Na základe zabezpečených dôkazov je zrejmé, že obvinený nebol povinný viesť si účtovníctvo v zmysle zákona o účtovníctve v čase XXXXX do XXXXX, keďže tento nebol platcom dane z pridanej hodnoty, výdavky si uplatňoval len „paušálom“ (vo výške 40% z dosiahnutých príjmov) a nemal žiadnych zamestnancov. Dokumentácia, ktorú podľa znalkyne obvinený mal viesť za účelom určenia si svojej daňovej povinnosti, neslúži na účely uvedené v § 259 ods. 1, písm. a) - g) Trestného zákona. V uvedenom smere je výpoveď znalkyne jednoznačná. 

     Po vznesení obvinenia v dôsledku zmeny postoja a výpovede obvineného sa nepotvrdili jeho vyjadrenia spred začatia trestného stíhania v tejto veci, že od 2000 do 2009 vykonával podnikateľskú činnosť, pri ktorej si neviedol účtovníctvo ani inak nezabezpečil jeho vedenie. Výkon podnikateľskej činnosti bol vyšetrovaním preukázaný len roku XXXXX a XXXXX, pričom ani to nemalo vplyv na záver znalkyne, že obvinený nebol povinný si viesť účtovníctvo v zmysle zákona o účtovníctve.

     Ak obvinený v inej trestnej veci vypovedal, že v označenom období podnikal a neviedol si účtovníctvo, následne ako podozrivý v tejto veci uvedené zopakoval s tým, že dôvodom bol nedostatok peňazí, bolo zákonné na také jeho vyjadrenia reagovať začatím trestného stíhania a vznesením obvinenia. Na vznesené obvinenie obvinený nereagoval podaním sťažnosti proti takému uzneseniu.  

     Následne po vznesení obvinenia obvinený svoje dovtedajšie vyjadrenia korigoval a upravoval podľa aktuálne zistenej dôkaznej situácie. Najprv odmietol vypovedať, následne po porade s obhajcom vypovedal a úplnosť výpovede v ďalších výsluchoch dopĺňal len v dôsledku ďalších zabezpečených dôkazov vyšetrovateľom. Obvineným po vznesení obvinenia uplatnená obrana, že nevykonával žiadnu podnikateľskú činnosť, tzn. nemal žiadne zdaniteľné obchody, plnenia, nebola vyšetrovaním vyvrátená ani neboli zistené iné skutočnosti, ktoré by ju mohli spochybniť. Aj pri zistených obchodoch v rokoch XXXXX a XXXXX znalkyňa uzavrela, že obvinený nebol povinný viesť si účtovníctvo v zmysle zákona o účtovníctve.  Evidencie označené znalkyňou neslúžia na účely, ako to vyžaduje § 259 ods. 1 Trestného zákona. 

     Ak podľa zabezpečených dôkazov nebol obvinený povinný v období od 01.01.2000 do 14.08.2009 viesť účtovníctvo podľa zákona o účtovníctve, nebol povinný viesť ani výkazy, hlásenia ani iné podklady slúžiace na účely uvedené v § 259 ods. 1 Trestného zákona, ich nevedením sa obvinený nedopustil stíhaného zločinu. 

     Preto na základe zistených skutočností po vznesení obvinenia nemožno vyvodiť naplnenie zákonných znakov stíhaného zločinu, o to viac ak obvinený popiera, že by sa dopustil stíhaného skutku. Preto v danej veci s poukazom na vyššie uvedené treba uzavrieť, že stíhaný skutok nie je stíhaným trestným činom ani iným trestným činom, nie je dôvod na postúpenie veci a tento záver podľa zabezpečených dôkazov po vznesení obvinenia je nepochybný. 

     Preto vychádzajúc zo stavu veci po vznesení obvinenia je nesporné, že obvinený evidovaný ako podnikateľ - živnostník neviedol žiadnu dokumentáciu k svojej podnikateľskej činnosti avšak k jej vedeniu nebol povinný podľa zákona o účtovníctve a ostatná nevedená dokumentácia (ktorú podľa znalkyne mal viesť)  mu slúžila len na určenie svojej daňovej povinnosti, tzn. na iný účel ako vyžaduje stíhaný zločin podľa § 259 ods. 1 Trestného zákona. Preto bolo namieste zastaviť také trestné stíhanie obvineného.

     Zvažujúc zistené, vyššie uvedené skutočnosti každú jednotlivo a všetky spoločne vo vzájomných súvislostiach som toho názoru, že obvinený nevedením účtovníctva ani iných evidencií neporušil svoje povinnosti, jeho konanie bolo v súlade so zákonom o účtovníctve, mohol uvedeným spôsobom vykonávať svoju podnikateľskú činnosť, a preto ani nie je dôvodné jeho trestné stíhanie za stíhaný skutok, stíhaný zločin.  

     Na základe uvedeného som rozhodol tak ako je uvedené vo výrokovej časti tohto rozhodnutia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Jozef Kováčik, Ing.
prokurátor