Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3 	

Sp. zn. : 2 Pv 277/13/1103	Bratislava III, 14.10.2014
EEČ : 2-10-309-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinená XXXXX 
Prečin:	

Rozhodol: 	prokurátor Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvinenej:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
v období školského roka 2010/11 od 07.10.2010 do 17.12.2010 umožnila svojej dcére: XXXXX Siposovej, narodenej XXXXX XXXXXe, žiačke 1. ročníka Základnej školy Mlynská č. 50, XXXXX, vymeškať v rámci povinnej školskej dochádzky 153 školských hodín, ktoré neboli žiadnym spôsobom ospravedlnené, a to tým spôsobom, že sa odsťahovala s dcérou mimo územie Slovenskej republiky, 

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
Uznesením vyšetrovateľa Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Senci, odboru kriminálnej polície, oddelenie všeobecnej kriminality pod ČVS:ORP-1025/OJP-SC-2010 zo dňa 31.12.2010 bolo podľa § 199 ods. 1  Trestného poriadku (ďalej len „Tr. por.“) začaté trestné stíhanie pre prečin ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods. 1 písm. a), ods. 3 psím. a) Trestného zákona (ďalej len „Tr. zák.“), ktorého sa mal páchateľ dopustiť tým, že v období školského roka 2010/11 od 07.10.2010 do 17.12.2010 umožnila svojej dcére: XXXXX XXXXX narodenej XXXXX v Galante, žiačke 1. ročníka Základnej školy Mlynská č. 50, XXXXX, vymeškať v rámci povinnej školskej dochádzky 153 školských hodín, ktoré neboli žiadnym spôsobom ospravedlnené, a to tým spôsobom, že sa odsťahovala s dcérou mimo územie Slovenskej republiky, pričom poštou zasielaná výzvy vo veci oznámenia, kde dcéra navštevuje školu nepreberal, a nebolo možné sa s ním žiadnym spôsobom spojiť.  

	Následne dňa 21.03.2011 vyšetrovateľ Okresného riaditeľstva Policajného zboru v Senci, odboru kriminálnej polície, oddelenie všeobecnej kriminality uznesením pod ČVS:ORP-1025/OJP-SC-2010 vydal uznesenie, ktorým v zmysle § 206 ods. 1 Tr. por. vzniesol obvinenie osobe: XXXXX, rod. XXXXX, narodená XXXXX v GXXXXX9, XXXXX (ďalej aj len „obvinená“), a to pre prečin ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 ods. 1 písm. a), ods. 3 psím. a) Tr. zák. na tom skutkovom základe ako je to uvedené vyššie. 

Z doposiaľ vykonaného dokazovania vyplývajú nasledovné skutočnosti :  

	Obvinená bola ku skutku vypočutá cestou právnej pomoci v Rakúskej republike dňa 25.04.2013, pričom vo svojom výsluchu spáchanie skutku, ktorý sa jej kladie za vinu poprela. Bližšie ku skutku uviedla, že niekedy v roku 2010 odišla do Rakúska aj so svojou dcérou XXXXX, ktorú jej neskôr odobrali štátne orgány XXXXX, pričom v súčasnosti sa maloletá nachádza v domove Stadl-Paura. Podľa jej vyjadrenia jej dcéra dochádzku v Rakúsku nezanedbávala, lebo školu riadne navštevovala, avšak je pravda, že dcéru na Slovensku zabudla odhlásiť zo školy. Slovensko opustila kvôli tomu, že mala veľmi zlé vzťahy so svojou prenajímateľkou, u ktorej bývala, a preto odišla za svojou sestrou (pozn. XXXXX) do Rakúska. Na záver uviedla, že dcére v školskej dochádzke nikdy nebránila, a preto sa cíti byť nevinná. 

	Zo spísaného úradného záznamu rakúskou políciou zo dňa 19.04.2013 vyplýva, že maloletá XXXXX Siposová, nar. XXXXX sa v čase vyhotovenia záznamu nachádzala v Sociálno-pedagogickom centre v XXXXX na adrese MXXXXX 

	Dňa 12.05.2011 bola v priebehu skráteného vyšetrovania vypočutá svedkyňa XXXXX, ktorá bola splnomocnená na výpoveď Základnou školou na Mlynskej ulici v Senci a k okolnostiam skutku uviedla, že maloletá XXXXX začala školu navštevovať dňa 14.09.2010, kedy bola zapísaná do prvého ročníka na žiadosť obvinenej, nakoľko táto mala mať miesto pobytu v Senci, kde mala aj pracovať. Samotná žiadosť o prijatie do školy obvinená zaslala dňa 03.09.2010, avšak už od dňa 07.09.2010 začala žiačka vymeškávať hodiny, avšak spočiatku boli vyučovacie hodiny ospravedlnené obvinenou, ale aj od lekára. Potom však maloletá prestala do školy chodiť úplne, pričom do 17.12.2010 vymeškala celkovo 153 vyučovacích hodín. Obvinenú sa opakovane pokúšali pozvať na pohovor, avšak neúspešne, keďže zásielku v odbernej lehote neprevzala a rovnako nebolo možné sa jej dovolať. Na základe týchto skutočností, vec preto oznámili príslušnému úradu práce, sociálnych vecí a rodiny.  

	Dňa 17.05.2011 k veci vypovedala aj svedkyňa PhDr. XXXXX XXXXX, ktorá toho času pracovala ako sociálna kurátorka Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny Pezinok, pracovisko XXXXX, pričom uviedla, že Základná škola na MXXXXXm avizovala, že maloletá XXXXX riadne nenavštevuje túto školu, nakoľko ju mala jej matka (obvinená) vziať so sebou do Rakúska. Túto situáciu sa snažili riešiť, avšak všetky pokusy o skontaktovanie sa s matkou skončili neúspešne. Príbuzní obvinenej podali  informáciu, že obvinená sa už v októbri roku 2010 odsťahovala so svojou dcérou XXXXX do Rakúska. Na záver zopakovala, že všetky pokusy o skontaktovanie sa s obvinenou boli neúspešné, a to aj v roku 2011, pričom toho času nemali žiadne správy o maloletej XXXXX. 
  
	Ďalej dňa 17.05.2011 ku skutku vypovedala aj svedkyňa XXXXX, ktorá bola v čase výsluchu pracovníčkou Mestkého úradu XXXXX a k veci uviedla, že dňa 22.10.2010 došlo na sociálne oddelenie daného úradu oznámenie o neplnení si povinnej školskej dochádzky zo strany maloletej XXXXX Síposovej, na základe čoho začali túto skutočnosť preverovať, avšak zistili, že matka (obvinená) žije s menovanou v Rakúsku. Obvinená konkrétne uviedla, že dcéru prihlási do školy v mesiaci január 2010, pričom táto prisľúbila, že sa dostaví na tunajší úrad, čo však neurobila.    

Súčasť vyšetrovacieho spisu tvorí aj rad listinných dôkazov, z ktorých je potrebné poukázať najmä na tieto:
-	Žiadosť obvinenej o prijatie jej dcéry XXXXX XXXXX do základnej školy zo dňa 03.09.2010,
-	XXXXX školy na XXXXX XXXXX pod č. 877 zo dňa 14.09.2010 o prijatí XXXXX Síposovej do prvého ročníka tunajšej školy,
-	Správa Základnej školy na XXXXX XXXXX o školskej dochádzke zo dňa 15.12.2010 a výpis vymeškaných vyučovacích hodín do 17.12.2010,
-	Písomné predvolania zo Základnej školy na XXXXX XXXXX adresované obvinenej, 
-	Správa zo šetrenia v rodine od Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny XXXXX pracovisko XXXXX pod č.k. 2011/017726-SVS-SPODaSK zo dňa 04.05.2011, z obsahu ktorej vyplýva, že skontaktovať sa s obvinenou nepodarilo, nakoľko táto sa už dlhodobo nachádza v Rakúsku, 
-	Rodný list maloletej XXXXX Síposovej, nar. XXXXX v Galante, kde je uvedené, že jej matkou je obvinená a otec nebol uvedený (neznámy),
-	Správa Základnej školy na XXXXX XXXXX o školskej dochádzke zo dňa 20.04.2011, z ktorej vyplýva, že žiačka XXXXX sa so svojou matkou už v októbri odsťahovala do Rakúska, avšak škola ktorú má v tejto krajine navštevovať známa nie je,
-	Správa Základnej školy na XXXXX XXXXX o školskej dochádzke a správaní žiačky XXXXX XXXXX zo dňa 19.11.2011, z ktorej rezultuje záver, že menovaná bola problémová, nesamostatná, jej školské výsledky boli veľmi slabé, správala sa neslušne, vulgárne a ubližovala ostatným žiakom. Bolo na nej vidieť finančné problémy rodiny,   
-	XXXXX školy na XXXXX 50 XXXXX pod č. 946 zo dňa 21.11.2010 o udelení pokarhania triednym učiteľom, 
-	Oznámenie Základnej školy nXXXXX XXXXX pod č. 1022 zo dňa 18.04.2011 o udelení pokarhania riaditeľom školy, 
-	Správa Základnej školy na Mlynskej č. 50 XXXXX zo dňa 08.06.2011, z ktorej vyplýva, že stará mama žiačky XXXXX Síposovej sa osobne dostavila asi v mesiaci máj 2011 v danej škole a priniesla potvrdenie zo školy v Rakúsku.
-	 Potvrdenie VS 9 Froschbergschule o návšteve školy v školskom roku 2011 zo dňa 16.05.2011,
-	Potvrdenie Volksschule Stadl - Paura zo dňa 08.05.2014 o tom, že XXXXX Síposvá bola žiačkou tejto školy od októbra 2011 do septembra 2012,
-	Potvrdenie Froschbergschule VS 9 zo dňa 03.04.2012 o tom, že XXXXX Síposvá bola žiačkou tejto školy od 28.02.2011 do 16.10.2011,
-	Správy zo šetrenia od Úradu práce, sociálnych vecí a rodiny Pezinok, pracovisko XXXXX pod č. 2011/017726-SVS-SPODaSK z dní 04.05.2011, 18.01.2011, 28.04.2011, z ktorých zhodne vyplýva, že šetrenia ohľadom miesta pobytu obvinenej boli neúspešné, avšak bolo zistené, že obvinená sa mala v mesiaci október 2010 odsťahovať do Rakúska.  
-	Záznam z Mestského úradu mesta XXXXX zo dňa 20.12.2010, z ktorého vyplýva, že pisateľka záznamu sa telefonicky skontaktovala s obvinenou, ktorá k veci uviedla, že býva v Rakúsku, ale že sa zastaví na úrade, čo však neurobila. 
-	Zo správy Interpolu zo dňa 21.01.2011 vyplýva, že obvinená býva aj so svojimi deťmi (vrátane XXXXX) u svojej sestry XXXXX v Rakúsku a rovnako bolo zistené, že XXXXX  toho času nenavštevuje žiadnu školu, pričom o tejto skutočnosti bude vyrozumený Úrad pre mládež v Linzi. 
-	Súčasť spisu tvoria aj lustrácie na obvinenú: RT a výpis z registra priestupkov, v ktorých obvinená žiadny záznam nemá, z lustrácie zo Sociálnej poisťovne, vyplýva, že  obvinená poberala štátne dávky od 03.03.2010.

Na základe skutočnosti, že v mene maloletej poškodenej XXXXX Siposovovej mohla vystupovať len obvinená XXXXX, keďže jej otec nie je vôbec známy, bolo jej s poukazom na okolnosti nastoleného prípadu a predovšetkým s prihliadnutím na právny charakter stíhaného skutku a jeho právneho kvalifikáciu, nevyhnutné v prípravnom konaní podľa § 18 ods. 2 Tr. por. ustanoviť opatrovníka. Je totiž zrejmé, že obvinená ako zákonná zástupkyňa svoju dcéru zastupovať nemôže, nakoľko v danom prípade ide o konflikt záujmov. Navyše z výpovede obvinenej, ktorá bola realizovaná prostredníctvom právnej pomoci vyplýva, že maloletá poškodená XXXXX SXXXXX bola medzičasom obvinenej v Rakúskej republike odňatá z opatery.

Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti, sudca pre prípravné konanie Okresného súdu Bratislava III uznesením pod sp. zn. Tp 813/2014 zo dňa 09.06.2014 v spojení s opravným uznesením Okresného súdu Bratislava III pod sp. zn. Tp 813/2014 zo dňa 10.09.2014 podľa § 48 ods. 2 Tr. por. ustanovil maloletej: XXXXX XXXXX nar. XXXXX opatrovníka: Úrad práce, sociálnych vecí a rodiny Pezinok, odbor sociálnych vecí a rodiny. Uznesenie nadobudlo právoplatnosť dňa 15.07.2014.

Podľa § 2 ods. 10 Tr. por. orgány činné v trestnom konaní postupujú tak, aby bol zistený skutkový stav veci, o ktorom nie sú dôvodné pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie.

Podľa § 2 ods. 12 Tr. por. orgány činné v trestnom konaní a súd hodnotia dôkazy získané zákonným spôsobom podľa svojho vnútorného presvedčenia založeného na starostlivom uvážení všetkých okolností prípadu jednotlivo i v ich súhrne nezávisle od toho, či ich obstaral súd, orgány činné v trestnom konaní alebo niektorá zo strán.

Podľa § 201 ods. 2 Tr. por. policajt postupuje vo vyšetrovaní alebo v skrátenom vyšetrovaní tak, aby čo najrýchlejšie zadovážil podklady na objasnenie skutku v rozsahu potrebnom na posúdenie prípadu a zistenie páchateľa trestného činu.

Podľa § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por. prokurátor zastaví trestné stíhanie, nakoľko nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 

Podľa § 234 ods. 1 Tr. por. prvá veta, ak výsledky vyšetrovania alebo skráteného vyšetrovania dostatočne odôvodňujú postavenie obvineného pred súd, prokurátor podá obžalobu príslušnému súdu, pripojí k nej spisy, ich prílohy a dôkazné predmety. 

Z hľadiska hodnotenia celkového skutkového stavu veci je s poukazom na vyššie uvedené, možné konštatovať, že tento je dostatočne ozrejmený v zmysle § 2 ods. 10 Tr. por. na účely postupu v zmysle § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por. 

Z hľadiska hodnotenia postupu pri zisťovaní skutkového stavu veci možno konštatovať, že v tomto smere som nezistil, že by bolo konanie príslušníka PZ v rámci trestného stíhania predčasné resp. nezákonné. Pokiaľ ide o samotné zisťovanie skutkové stavu veci, v tomto smere uvádzam, že orgány činné v trestnom konaní sú limitované predovšetkým ust. § 2 ods. 10 Tr. por. To znamená, že orgány činné v trestnom konaní nie sú povinné vykonávať všetky dôkazné prostriedky navrhované osobami na to oprávnenými, ale dokazovanie zameriavajú a vykonávajú na účely zistenia skutkového stavu veci, o ktorom nie sú dôvodné (rozumné) pochybnosti, a to v rozsahu nevyhnutnom na ich rozhodnutie. To znamená, že zákon predpisuje zistiť stav veci minimálne v náležitom rozsahu ohľadom okolností posudzovaného skutku a jeho právnej kvalifikácie, nepredpisuje však žiadnu formálnu schému hodnovernosti takých či onakých dôkazov, nestanovuje žiadne kvantitatívne ani kvalitatívne pravidlá ich hodnotenia, neustanovuje nijaké pravidlá, pokiaľ ide o mieru dôkazov potrebných na preukázanie nejakej skutočnosti, ani váhu jednotlivých dôkazov. Neznamená to však ľubovôľu v posudzovaní dôkazov. Dôkazy v ich komplexnosti musia tvoriť súvislú niť vedúcu bez rozumných pochybností k tomu záveru, že sú dostatočne ozrejmené skutočnosti na účely prijatia zákonného rozhodnutia. 

Taktiež platí, že orgán činný v trestnom konaní a rovnako aj súd je pri hodnotení dôkazov povinný postupovať v zmysle zásady voľného hodnotenia dôkazov uvedenej v ustanovení § 2 ods. 12 Tr. poriadku, v zmysle ktorej dotknuté orgány hodnotia dôkazy podľa svojho vnútorného presvedčenia, ktoré musí byť založené na logickom úsudku vyplývajúcom zo starostlivého uváženia všetkých okolností prípadu. 

Pokiaľ ide o vyššie citované ust. § 234 ods. 1 prvá veta Tr. por., tak k tomu je nevyhnutné uviesť, že pre uvedený postup prokurátora by mali byť dostatočne objasnené nasledovné skutočnosti:
-	že sa stal skutok,
-	že tento skutok má všetky obligatórne znaky stíhaného trestného činu a
-	že tento spáchal práve obvinený ako trestne zodpovedný subjekt.

V prípade, ak už v prípravnom konaní je dostatočne zrejmé, že stíhaný skutok nie je trestným činom, nemožno v tomto smere potom hovoriť o dôvodnosti postavenia obvinenej pred súd. Uvedené by bolo v rozpore jednak so samotným ust. § 234 ods. 1 Tr. por., ale aj v rozpore so základnými zásadami trestného konania, najmä v rozpore s § 2 ods. 1, ods. 10 Tr. por. Totiž, ako vyplýva zo základnej zásady náležitého zistenia skutkového stavu vyjadrenej v ust. § 2 ods. 10 Tr. por., tak táto platí aj pre postup v zmysle § 234 ods. 1 Tr. por. (podanie obžaloby ako rozhodnutia sui generis). 

Aj v kontexte vyššie uvedených právnych úvah, som v intenciách ust. § 2 ods. 12 Tr. por. vyhodnotil dôkazný materiál získaný v tejto veci, pričom som dospel k záveru, že na podklade vyššie uvedeného dokazovania je zrejmé, že obvinená sa v rozhodnom období (od októbra 2010) skutočne so svojou maloletou dcérou XXXXX natrvalo odsťahovala do Rakúska. Táto skutočnosť vyplýva zo všetkých správ, ktoré boli do spisu zabezpečené od príslušných orgánov, ale rovnako tento fakt potvrdzuje aj výsluch obvinenej realizovaný justičnými orgánmi Rakúska (dňa 25.04.2013), ktoré okrem iného zistili, že obvinená tam aj riadne pracuje. XXXXX teda od mesiaca október 2010 riadne nenavštevovala základnú školu, na ktorú ju jej matka (obvinená) prihlásila, avšak dialo sa tak pre prekážku, že už toho času bývali mimo územie Slovenskej republiky. Tento poznatok má v posudzovanej veci podstatný význam, nakoľko tento fakt potom vylučuje u obvinenej jej trestno-právnu zodpovednosť. 
  
	K právnej stránke nastoleného prípadu je nevyhnutné uviesť nasledovné: 

Podľa § 211 Trestného zákona trestného činu ohrozovania mravnej výchovy mládeže sa dopustí ten,

	(1) Kto vydá, čo aj z nedbanlivosti, osobu mladšiu ako osemnásť rokov nebezpečenstvu spustnutia tým, že
a) zvádza ju k záhaľčivému alebo nemravnému životu,
b) umožní jej viesť záhaľčivý alebo nemravný život,
c) umožní jej dopúšťať sa konaní, ktoré sú podľa tohto zákona trestnými činmi,
d) umožní jej dopúšťať sa konaní, ktoré sú podľa osobitných zákonov priestupkami alebo
e) bráni jej v povinnej školskej dochádzke,
potrestá sa odňatím slobody až na dva roky.
 
	(2) Rovnako ako v odseku 1 sa potrestá, kto v rozpore so všeobecne záväzným právnym predpisom zamestnáva dieťa mladšie ako pätnásť rokov, pričom mu bráni v povinnej školskej dochádzke.
 
	(3) Odňatím slobody na šesť mesiacov až päť rokov sa páchateľ potrestá, ak spácha čin uvedený v odseku 1 alebo 2
a) závažnejším spôsobom konania, alebo
b) z osobitného motívu.

	Podľa § 138 písm. b) Tr. zák. závažnejším spôsobom konania sa rozumie páchanie trestného činu po dlhší čas.
	
Trestný čin ohrozovania mravnej výchovy mládeže podľa § 211 Tr. zák. je vždy prečinom. V prípade skutkovej podstaty odseku 1 § 211 Tr. zák. je jej objektom záujem spoločnosti na riadnej výchove osôb mladších ako osemnásť rokov.

Pod pojmom záhaľčivý život sa rozumie parazitný spôsob života (páchanie trestnej činnosti, žobranie, skryté formy sexuálnych služieb ako zdroj príjmov, pričom sa sem zaraďuje aj dlhšie trvajúce záškoláctvo). To znamená, že o umožnenie viesť záhaľčivý alebo nemravný život pôjde vtedy, ak sa osobe mladšej ako osemnásť rokov vytvoria podmienky na vznik nežiaducich návykov a sklonov (napr. ponechanie dieťaťa výchove ulicou, umožnenie dlhodobejšieho záškoláctva a pod.).

Na trestnú zodpovednosť stačí nedbanlivosť. Zavinenie sa musí vzťahovať na všetky znaky tohto trestného činu, vrátane veku ohrozenej osoby. Vzhľadom na to, že trestný čin možno spáchať úmyselne aj z nedbanlivosti, zistenú formu zavinenia treba v rozhodnutí výslovne uviesť (porovnaj aj R 26/1981). V posudzovanej veci nebolo preukázané, že by obvinená ako rodič maloletej XXXXX úmyselne porušovala záujem spoločnosti na riadnej výchove dieťaťa. Rovnako existencia skutočnosti, že obvinená sa s maloletou XXXXX odsťahovala kvôli bývaniu a práci do zahraničia, automatiky neznamená, že týmto aktom bola narušená riadna výchova maloletej. Je pravdou, že obvinená týmto odsťahovaním sledovala legitímny cieľ, a tým bolo vytvorenie si lepších bytových a pracovných podmienok, čo sa jej aj reálne podarilo, nakoľko v zahraničí riadne pracuje (naproti tomu na území Slovenskej republiky poberala len sociálne dávky). S poukazom na tieto opísané skutočnosti, nemožno preto u  obvinenej konštatovať ani naplnenie subjektívnej stránky (zavinenia) vo forme nedbanlivosti. Rovnako je potrebné konštatovať, že samotné odsťahovanie sa obvinenej do zahraničia nevytvorilo automaticky maloletej XXXXX podmienky na vedenie záhaľčivého života. Skutočnosť, že obvinená pri svojom odchode do zahraničia neohlásila túto skutočnosť príslušným úradom, sama o sebe nemôže byť dôvodom na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti. Iste je samozrejmosťou, že odhlásenie dieťaťa zo školy, kde je prihlásené na povinnú školskú dochádzku, je základnou povinnosťou rodiča, avšak v prípade nesplnenia si tejto povinnosti, nemožno hovoriť o potrebe vyvodenia trestno-právnej represie. Obvinená svojim nezodpovedným konaním síce vytvorila nezákonný stav, rovnako k pretrvávaniu tohto stavu prispela taktiež v prvom rade obvinená sama, keďže s dotknutými úradmi vôbec nekomunikovala, poštové zásielky nepreberala, avšak ani všetky tieto skutočnosti nie sú vo svojom súhrne dôvodom na vyvodenie trestno-právnej zodpovednosti podľa § 211 Tr. zák.      
	Na podklade vyššie uvedenej právnej argumentácie preto uzatváram, že obvinená svojím konaním nenaplnila všetky zákonné znaky skutkovej podstaty prečinu podľa § 211 ods. 1 Tr. zák., a to ako po stránke objektívnej, tak to ani po stránke subjektívnej.  Totiž ako bolo vyššie uvedené, maloletá XXXXX si v relevantnom čase neplnila svoju povinnú školskú dochádzku kvôli skutočnosti, že spoločne so svojou matkou (obvinenou) vycestovala do zahraničia, kde žijú doposiaľ. S poukazom na tento fakt, nemožno potom na obvinenú aplikovať normy slovenského trestného práva (§ 211 Tr. zák.), keďže táto sa spoločne so svojom dcérou nachádzala resp. nachádza pobytom v Rakúsku. Z toho potom rezultuje záver, že maloletá XXXXX bola povinná si riadne plniť povinnú školskú dochádzku v mieste svojho pobytu, teda v Rakúskej republike. Skutočnosť, či sa tak reálne dialo je otázkou pre príslušné úrady Rakúskej republiky a slovenské orgány činné v trestnom konaní  túto otázku trestnoprávne riešiť nemôžu, pokiaľ na to nemajú zákonný dôvod (napr. prevzatie trestnej veci z Rakúskej republiky zákonným spôsobom). Inými slovami povedané, slovenské orgány činné v trestnom konaní bez splnenia zákonných podmienok nemajú právomoc prejednávať v trestnom konaní skutočnosť, či maloletá XXXXX riadne plnila na území Rakúskej republiky povinnú školskú dochádzku a v tejto súvislosti vyvodzovať trestnú zodpovednosť voči obvinenej. Tento poznatok determinoval vo veci aj potrebu vykonávania ďalšieho dokazovania (napr. vypočutie maloletej XXXXX XXXXX cestou právnej pomoci), čo sa javilo ako neefektívne a nehospodárne, a to aj s poukazom na čas spáchania skutku (rok 2010).  
Pre úplnosť však k veci dodávam, že na základe informácie od tunajších orgánov činných v trestnom konaní prostredníctvom Interpolu bolo v Rakúskej republike iniciované konanie voči obvinenej ohľadom jej starostlivosti o maloletú XXXXX, čoho dôkazom je aj skutočnosť, že menovaná bola odňatá z osobnej starostlivosti obvinenej. V súčasnosti sa nachádza v Sociálno-pedagogickom centre v XXXXX na adrese XXXXX7, pričom z predložených písomných potvrdení od dotknutých rakúskych škôl vyplýva, že maloletá XXXXX si od februára roku 2011 povinnú školskú dochádzku riadne plní.     
Ako bolo vyššie uvedené, v súlade so zásadou upravenou v ust. § 2 ods. 12 Tr. por. som preto vyhodnotil doposiaľ vyprodukované zákonné dôkazy, pričom som dospel k záveru, že v tomto štádiu konania exituje dostatočne odôvodnený záver na postup podľa § 215 ods. 1 písm. b) Tr. por. 

Ak skutok nenapĺňa znaky trestného činu, avšak napĺňa znaky priestupku, iného správneho deliktu alebo disciplinárneho previnenia, prokurátor vec postúpi inému orgánu na prejednanie (§ 214 ods. 1 Tr. por.). V prípade, ak od spáchania priestupku, iného správneho deliktu alebo disciplinárneho previnenia uplynula doba, po uplynutí ktorej ich podľa príslušných právnych predpisov už nemožno stíhať a príslušný orgán ich teda nemôže prejednať, postúpenie veci neprichádza do úvahy, preto sa trestné stíhanie zastaví.

Pre úplnosť k veci teda dodávam, že u obvinenej nie je daná ani zodpovednosť pre spáchanie priestupku podľa § 37 ods. 1 zákona č. 596/2003 Z.z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, podľa ktorého „priestupku sa dopustí zákonný zástupca dieťaťa, ktorý ohrozuje jeho výchovu a vzdelávanie alebo zanedbáva starostlivosť o povinnú školskú dochádzku dieťaťa, najmä ak dieťa neprihlási na povinnú školskú dochádzku alebo dieťa neospravedlnene vynechá viac ako 60 vyučovacích hodín v príslušnom školskom roku.“

Na tomto mieste pripomínam, že na vyvodenie trestnej zodpovednosti pre prečin podľa § 211 ods. 1 Tr. zák. súdna prax vyžaduje vymeškanie aspoň 100 vyučovacích hodín. 

Podľa § 37 ods. 4 zákona č. 596/2003 Z.z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov na priestupky a ich prejednávanie sa vzťahuje všeobecný predpis o priestupkoch (zákon Slovenskej národnej rady č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov).

Podľa § 20 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov priestupok nemožno prejednať, ak od jeho spáchania uplynuli dva roky; nemožno ho tiež prejednať, prípadne uloženú sankciu alebo jej zvyšok vykonať, ak sa na priestupok vzťahuje amnestia.

Až zákon č. 1/2014 Z.z. o organizovaní verejných športových podujatí a o zmene a doplnení niektorých zákonov s účinnosťou od 01.02.2014 doplnil zákon č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov v § 20 o odsek 2, ktorý znie:

„Do plynutia lehoty podľa odseku 1 sa nezapočítava doba, počas ktorej sa pre ten istý skutok viedlo trestné stíhanie.".

Avšak s poukazom na § 7 ods. 1 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov sa zodpovednosť za priestupok posudzuje podľa zákona účinného v čase spáchania priestupku; podľa neskoršieho zákona sa posudzuje iba vtedy, ak je to pre páchateľa priaznivejšie. 

To znamená, že aj v prípade konštatovania, že obvinená naplnila svojím konaním  znaky priestupku podľa § 37 ods. 1 zákona č. 596/2003 Z.z. o štátnej správe v školstve a školskej samospráve a o zmene a doplnení niektorých zákonov v znení neskorších predpisov, nemohla by byť s poukazom na ust. § 20 zákona č. 372/1990 Zb. o priestupkoch v znení neskorších predpisov v znení účinnom v čase spáchania skutku (t.j. október roka 2010) za tento priestupok prejednaná resp. potrestaná. 

Vzhľadom na skutočnosť, že v konaní obvinenej absentuje naplnenie všetkých zákonných znakov trestného činu, bolo potrebné rozhodnúť v merite veci tak, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

JUDr. Ondrej Repa
prokurátor