Okresná prokuratúra Bratislava III 
Vajnorská 47, 832 77 Bratislava 3

Sp. zn. : 2 Pv 2/14/1103	Bratislava III, 6.10.2014
EEČ : 2-10-311-2014

U Z N E S E N I E

Trestná vec:	obvinený XXXXX 
Trestný čin:	porušovanie autorského práva podľa § 152 odsek 1 Trestného zákona číslo 140/1961 Zbierky zákonov v znení zákona číslo 227/2005 Zbierky zákonov

Rozhodol: 	prokurátorka Okresnej prokuratúry Bratislava III
Podľa § 215 odsek 1 písmeno b Trestného poriadku zastavujem trestné stíhanie obvineného:
1.	XXXXX
	dátum narodenia: XXXXX
	miesto narodenia: XXXXX
	rodné priezvisko: XXXXX
	trvalé bydlisko: XXXXX
v období roku 2005 v Bratislave na ulici XXXXX vykonával verejný prenos reprodukovanej hudby bez vysporiadania nárokov s oprávnenými subjektami – výkonnými umelcami a výrobcami zvukových a zvukovo –obrazových záznamov,

lebo nie je tento skutok trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci

Odôvodnenie:
V predmetnej veci XXXXX, XXXXX, XXXXX, d¨ľa 09.10.2007 podala trestn¨¦ ozn¨˘menie na XXXXX pre podozrenie z trestn¨¦ho činu porušovania autorského práva podľa § 152 Trestného zákona č. 140/1961 Zb., pretože d¨ľa 14.03.2005 bolo zisten¨¦, že menovaný ako prevádzkovateľ v XXXXX v Bratislave vykonával verejný prenos v zmysle § 5 ods. 14 autorského zákona č. 618/2003 Z. z. bez vysporiadania nárokov oprávnených subjektov t.j. výkonných umelcov a výrobcov zvukových a zvukovo – obrazových záznamov. 

Spoločnosť k svojmu trestnému oznámeniu pripojila kópiu jej návrhu zmluvy v zmysle zákona č. 618/2003 Autorský zákon na upravenie vzťahov medzi prevádzkovateľom na jednej strane a výkonnými umelcami a výrobcami zvukových a zvukovo – obrazových záznamov zastúpených XXXXX na strane druhej, ktoré vznikajú pri verejnom prenose v zmysle § 5 ods. 14 Autorského zákona v priestoroch príslušnej prevádzky. Ďalej priložila doklady preukazujúce, že spoločnosť sa pokúsila tento návrh doručiť XXXXX, avšak bezvýsledne, pretože adresát nebol zastihnutý. 
Následne poverený príslušník PZ, OR PZ Bratislava III, Úradu justičnej a kriminálnej polície, Oddelenie skráteného vyšetrovania Bratislava Nové Mesto - východ d¨ľa 17.03.2008 pod sp. zn. ČVS:ORP-3027/1-OSV-B3-2007 vydal uznesenie, ktorým podľa § 199 ods. 1 Trestného poriadku začal trestné stíhanie a súčasne podľa § 206 ods. 1 Trestného poriadku vzniesol obvinenie XXXXX pre trestný čin porušovania autorského práva podľa § 152 ods. 1 Trestného zákona č. 140/1961 Zb., na tom skutkovom základe, ako je to uvedené vo výrokovej časti tohto uznesenia. 
Po vykonanom vyšetrovaní poverený príslušník PZ d¨ľa 17.09.2014 predložil tunajšej prokuratúre vyšetrovací spis s návrhom na zastavenie trestného stíhania proti XXXXX podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku s tým, že skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci. 
Preskúmala som obsah spisového materiálu a dospela som k záveru, že návrh povereného príslušníka PZ je dôvodný a to s ohľadom na tieto dôkazy a právne skutočnosti: 
Vo veci bola vypočutá ako svedky¨ľa - splnomocnen¨˘ z¨˘stupky¨ľa spoločnosti XXXXX, nezávislá spoločnosť výkonných umelcov a výrobcov zvukových a zvukovo – obrazových záznamov  XXXXX, ktorá objasnila postup pri oslovovaní používateľov predmetov ochrany podľa autorského zákona. Podľa nej mechanizmus oslovovania používateľov zvukových a zvukovo - obrazových záznamov a ich vyzývanie na vysporiadanie oprávnených nárokov subjektov zastúpených XXXXX je štandartný vo všetkých regiónoch. Kontroly prevádzok, spisovanie tzv. nahlášok, ako aj vyzývanie na plnenie povinností vyplývajúcich z autorskoprávnej úpravy vykonávajú externí spolupracovníci spoločnosti XXXXX, ktorí túto činnosť vykonávajú na základe mandátnych zmlúv. Ak počas kontroly prevádzky externista zistí, že v nej dochádza k verejnému prenosu v zmysle § 5 ods. 14 autorského zákona, vyžiada si potvrdenie o vysporiadaní nárokov oprávnených subjektov na primeranú odmenu v zmysle § 65 ods. 1 a 2 a § 67 ods. 1 autorského zákona. V prípade, že osoba prítomná v tejto prevádzke sa nevie preukázať buď zmluvou so spoločnosťou XXXXX alebo dokladom o platbe na účet spoločnosti, poučí tam prítomné osoby o podstate práv príbuzných autorskému právu, ako aj o povinnostiach spojených s používaním predmetov týchto práv. Na mieste spíše tzv. nahlášku t. j. nahlásenie podkladov k uzatvoreniu zmluvy. Túto spisuje len v prípade, že v prevádzke dochádza k verejnému prenosu a nároky vyplývajúce z autorského zákona vysporiadané nie sú. Ide vlastne o tlačivo zmluvy, ktoré však bez podpisu je len návrhom, preto ho označujú pojmom nahláška. Po spísaní nahlášky je v prevádzke ponechaný tento návrh zmluvy na vysporiadanie vzťahov vznikajúcich počas verejného prenosu v priestoroch príslušnej prevádzky, spolu so Sadzobníkom pre zmluvných partnerov, ako aj s poučením o prípadnom nesplnení si povinností. V prípade, že v primeranej lehote od spísania nahlášky priamo v priestoroch prevádzky nedôjde na adresu spoločnosti XXXXX návrh zmluvy podpísaný prevádzkovateľom, zo spoločnosti je listom z doručenkou zasielaná písomná výzva na vysporiadanie týchto nárokov, spolu s poučením, že prípadným nerešpektovaním sa prevádzkovateľ môže dopustiť trestného činu porušovania autorských práv podľa § 152 Trestného zákona. V danom prípade bola v prevádzke XXXXX vykonaná kontrola d¨ľa 14.03.2005. Kontrolu zabezpečoval externý spolupracovník, ktorý túto kontrolu vykonal prostredníctvom vysokoškolských študentov, ktorých zaškolil a od nich prevzal všetky vyplnené nahlášky, ktoré následne spracoval XXXXX. O aké konkrétne osoby išlo Slovgram vedomosť nemá. Nemá vedomosť s kým externista v danom prípade v prevádzke komunikoval, predpokladá, že komunikoval s prítomným personálom. 
Svedky¨ľa zdôraznila, že povinnosť hradiť primeranú odmenu výkonným umelcom a výrobcom zvukových a zvukovo-obrazových záznamov za verejný prenos je povinnosťou vyplývajúcou zo zákona, ktorú má každý používateľ premetu ochrany. Každý je povinný poznať zákony, dodržiavať ich a plniť povinnosti nimi uložené. Preto žiadna z organizácií zastupujúcich oprávnené subjekty podľa autorského zákona nie je povinná na plnenie si povinností vyzývať.  
V tomto prípade bol návrh zmluvy ponechaný v prevádzke pri osobnej kontrole, v primeranej lehote akceptovaný nebol a nedošlo k vysporiadaniu nárokov podľa autorského zákona. 
V priebehu trestného konania nebolo možné zabezpečiť prítomnosť obvineného XXXXX k úkonom trestného konania, až bolo napokon zistené, že tento dlhodobo žije v Belgickom kráľovstve, preto bol k veci vypočutý cestou právnej pomoci belgickým policajným orgánom. 
Obvinený vo svojom výsluchu potvrdil, že v roku 2005 prevádzkoval XXXXX v Bratislave, kedy v ¨ľom ukončil podnikateľskú činnosť už nevie, pretože je to viacej rokov dozadu. Hneď ako sa bistra vzdal odišiel do Belgicka. Podľa jeho vedomia nepotreboval žiadne povolenie na rozširovanie muziky alebo obrázkového materiálu, aby to bolo v poriadku potreboval platiť štátu da¨ľ za r¨˘dio a telev¨Şziu. Nikdy nedostal žiadny účet. V bistre sa nachádzalo stereo zariadenie a televízor. Jednalo sa o verejnú rozhlasovú a televíznu stanicu, preto nemal žiadne špeciálne povolenie. V závere výsluchu uviedol, že je ochotný okamžite zaplatiť sumu 199,16 Eur jednorázovo, aby sa to vyriešilo mimosúdne. Býva na adrese XXXXX kde dostáva aj poštu. 
Z podkladov doložených poškodenou stranou XXXXX, nezávislá spoločnosť výkonných umelcov a výrobcov zvukových a zvukovo – obrazových záznamov zisťujem nasledovné skutočnosti:
Na č. l. 6 spisu sa nachádza kópia rukou vyplneného tlačiva zmluvy, ktorú podľa zástupkyne XXXXX XXXXX štandartne považujú za návrh zmluvy resp. ako tzv. nahlášku, z ktorého naozaj vyplýva, že kontrola neznámym spolupracovníkom XXXXX bola v XXXXX v Bratislave vykonaná d¨ľa 14.03.2005 a že je tu uvedené aj IČO prevádzkovateľa, takže je predpoklad, že táto kontrola bola skutočne v predmetnom bistre vykonaná. 
Na strane druhej konštatujem, že nie je z podkladov predložených poškodenou stranou zistiteľné, s kým konkrétne externý spolupracovník XXXXX predmetného d¨ľa v tomto bistre komunikoval, či to bol člen personálu alebo komunikoval priamo s obvineným, a teda nie je ani zistiteľné, komu konkrétne bola tzv. nahláška odovzdaná s príslušným poučením a či teda obvinený sa vôbec o týchto skutočnostiach dozvedel. Za tejto dôkaznej situácie, keď zjavne už nie je možné s ohľadom na odstup času aj na okolnosti prípadu túto skutočnosť ani prípadným ďalším dokazovaním potvrdiť ani vyvrátiť, je nevyhnutné aj na túto čiastkovú otázku aplikovať pravidlo „in dubio pro reo“ (v pochybnostiach v prospech obvineného) a teda pri hodnotení dôkazov prijať záver, že vedomosť obvineného o skutočnostiach, ktoré nasledovali po vykonanej kontrole, nebola dokazovaním preukázaná. 
Treba tu súčasne vychádzať aj z faktu, že písomnú výzvu XXXXX na usporiadanie vzťahov vzniknutých z verejného prenosu podľa § 5 ods. 14 zákona č. 618/2003 Z. z. sa obvinenému nepodarilo doručiť, pretože poštou adresát nebol zastihnutý (č. l. 7 spisu). Podľa poštovej pečiatky konštatujem, že zásielka bola uložená na pošte 01.12.2005 a nevyzdvihnutá bola do 19.12.2005. 
 Vyhodnotiac vyššie uvedené dôkazy som dospela k názoru, že konanie obvineného XXXXX, pre ktoré je trestne stíhaný nie je trestným činom a to pre nedostatok materiálnej stránky.  
Podľa § 3 ods. 1 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. (platného a účinného v čase činu), trestným činom je pre spoločnosť nebezpečný čin, ktorého znaky sú uvedené v tomto zákone. 
Podľa § 3 ods. 2 citovaného trestného zákona čin, ktorého stupe¨ľ nebezpečnosti pre spoločnosť je nepatrný, nie je trestným činom, aj keď vykazuje znaky trestného činu. 
Podľa ods. 4 §-u 3 tohto zákona stupe¨ľ nebezpečnosti pre spoločnosť je určovaný najmä významom chráneného záujmu, ktorý bol činom dotknutý, spôsobom vykonania činu a jeho následkami, okolnosťami za ktorých bol spáchaný, osobou páchateľa, mierou jeho zavinenia a jeho pohnútkou. 
Z vyššie citovaných ustanovení vyplýva, že v Trestnom zákone č. 140/1961 Zb. zákonodarca stanovil materiálne chápanie trestného činu, ktoré podmie¨ľuje trestn¨˛ zodpovednosť za protiprávne konanie tak, že popri formálnom znaku v rámci všetkých okolností konkrétneho činu musí pristúpiť aj materiálny znak v tej podobe, že toto konanie dosahuje potrebnú mieru stup¨ľa spoločenskej nebezpečnosti pre spoločnosť. 
Ak teda je určitým konaním po formálnej stránke naplnená skutková podstata konkrétneho trestného činu, preto, aby išlo o trestný čin v materiálnom chápaní musí nebezpečnosť takéhoto konania dosahovať potrebný stupe¨ľ nebezpečnosti pre spoločnosť. Konkrétny stupe¨ľ spoločenskej nebezpečnosti pritom určujú základné kritériá uvedené v § 3 ods. 4 Trestného zákona, ktoré sú aj vyššie citované. Zákonodarca tu vychádzal z predpokladu, že v rámci všetkých kritérií uvedených v § 3 ods. 4 Trestného zákona môže mať protiprávne konanie rôznu závažnosť a nerovnaký vplyv na mieru ohrozenia alebo porušenia právnym poriadkom chráneného spoločenského záujmu a teda môže vykazovať aj rôzny stupe¨ľ spoločenskej nebezpečnosti. 
V prípadoch, keď konanie konkrétneho subjektu po formálnej stránke napĺ¨ľa znaky konkr¨¦tnej skutkovej podstaty uvedenej v osobitnej časti Trestného zákona, avšak skutkové okolnosti prípadu, miera a forma zavinenia a spôsob spáchania činu nezakladajú výrazne vysoký stupe¨ľ nebezpečnosti činu pre spoločnosť, sú orgány činné v trestnom konaní povinné skúmať, či tento stupe¨ľ nebezpečnosti pre spoločnosť nie je v zmysle § 3 ods. 2 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. nepatrný a teda, či vôbec ide o trestný čin. 
Zhodnotiac všetky relevantné skutočnosti na jednej strane akceptujúc názor svedkyne – zástupkyne poškodenej strany XXXXX konštatujem, že obvinený po formálnej stránke skutočne naplnil znaky skutkovej podstaty trestného činu porušovania autorských práv podľa § 152 ods. 1 Trestného zákona č. 140/1961 Zb. pretože si nesplnil povinnosti konkretizované v trestnom oznámení poškodenej strany, pričom je potrebné potvrdiť, že neznalosť ustanovení autorského zákona ho vonkoncom v tomto smere neospravedl¨ľuje, na strane druhej však mám za to, z hľadiska materiálnej stránky jeho konanie nie je trestným činom, pretože stupe¨ľ nebezpečnosti jeho činu je nepatrný. 
Z  vykonaných dôkazov vyplýva, že obvinený sa činu dopustil opomenutím splniť si ako prevádzkovateľ XXXXX povinnosť vysporiadať si vzťahy s oprávnenými subjektami podľa autorského zákona za verejný prenos v zmysle § 5 ods. 14 tohto zákona v tejto prevádzke. Jeho zavinenie hodnotím s prihliadnutím na obsah dôkazov ako zavinenie v nepriamom (eventuálnom) úmysle podľa § 4 písm. b) Trestného zákona. Nebolo bez pochybností preukázané, že by si obvinený odmietal splniť svoju povinnosť aj po tom, čo bol na ¨ľu upozornený, pretože nebolo hodnoverne preukázané, že by mu tzv. nahláška bola doručená, nebolo dokonca ani preukázané, že by sa obvinený o kontrole v jeho prevádzke zo strany XXXXX dozvedel. Vo svojom výsluchu prejavil názor, že bol povinný iba platiť tzv. koncesionárske poplatky, napokon však prejavil ochotu okamžite podlžnosť  voči XXXXX ako poškodenej strane vyrovnať. 
Treba podotknúť, že tohto konania sa obvinený dopustil v roku 2005, od kedy uplynula doba 9 rokov, ktorá skutočnosť podstatne znižuje účinnosť  trestného konania vedeného proti obvinenému a to hlavne z hľadiska účelu prípadného trestu podľa § 23 ods. 1 Trestného zákona, podľa ktorého je účelom trestu chrániť spoločnosť pred páchateľmi trestných činov, zabrániť odsúdenému v ďalšom páchaní trestnej činnosti a vychovať ho k tomu, aby viedol riadny život.  
Z týchto dôvodov považujem ďalšie trestné stíhanie obvineného za nedôvodné a preto som rozhodla o zastavení jeho trestného stíhania podľa § 215 ods. 1 písm. b) Trestného poriadku, pretože skutok nie je trestným činom a nie je dôvod na postúpenie veci.   	

Poučenie:
Proti tomuto uzneseniu je prípustná sťažnosť, ktorú možno podať u prokurátora okresnej prokuratúry do troch dní od oznámenia uznesenia. Sťažnosť má odkladný účinok. (§ 185 a nasl. Tr. por.)

Mgr. Jana Lazarová
prokurátorka